Справа № 465/34/26 
Провадження 2/465/2380/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
13.07.2026 року         м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчиненні дій,-
встановив:
позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчиненні дій. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він проживає у багатоповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який був прийнятий в експлуатацію у 2010 році. З часу прийняття будинку в експлуатацію і до 01 грудня 2021 року послуга з централізованого опалення надавалась Львівським комунальним підприємством «Залізничнетеплоенерго». У зв`язку з реорганізацією ЛКП «Залізничнетеплоенерго» з 01 грудня 2021 року послуга з постачання теплової енергії відповідно до індивідуального договору надається Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго». Вказує, що оплата за надані послуги ним здійснюється систематично, у визначені терміни та у визначені розміри. Однак відповідачем систематично в платіжних документах зазначається неіснуюча заборгованість за послугу з постачання теплової енергії, що дає йому підстави для протиправного нарахування пені. За інформацією відповідача, зазначеною в платіжному документі за вересень 2025 року, станом на 01 грудня 2025 року заборгованість перед підприємством становить 6030,41 грн., із яких пеня за листопада 2026 р. нарахована в розмірі 16,09 грн. При цьому відповідачем не зазначено період за який нарахована вказана заборгованість. Зазначає, що в період договірних відносин з ЛКП «Залізничнетеплоенерго» виникли певні спірні правовідносини щодо оплати місць загального користування, які були врегульовані в судовому порядку, однак не взяті до уваги з невідомих причин відповідачем. Вважає, що станом на 01.12.2025 року переплата за послугу з постачання теплової енергії становить 1155,16 грн. Просить позовні вимоги задоволити.
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 27.01.2026 року відкрито у справі спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Представником відповідача 14.05.2026 року подано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що враховуючи рішення Франківського районного суду м.Львова №465/334/19 та 465/10247/21 ЛМКП «Львівтеплоенерго» підготовить наказ на списання сум заборгованості, вказаної в рішеннях суду, після чого надасть копію такого наказу суду.
У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.
Згідно з ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено,що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що 08.11.2025 року ОСОБА_1 скеровано директору ЛМКП «Львівтеплоенерго» лист, відповідно до якого позивач зазначає, що підприємством не взято до уваги рішення Франківського районного суду м.Львова від 03.06.2020 року у справі №465/334/19, яким нарахування проведені ЛКП «Залізничнетеплоенерго» за послуги з функціонування систем опалення, яка підприємством фактично не надавалась та утворили для споживача заборгованість на суму 3334.82 грн. були визнані безпідставними та від 01.03.2023 року у справі №465/10247/21 яким дії ЛКП «Залізничнетеплоенерго» щодо нарахування за опалювальний періоди 2019 – 2020 року та 2020 – 2021 ОСОБА_1 заборгованість за послуги з функціонування системи опалення в розмірі 2857, 00 грн. були визнані протиправними.
Згідно повідомлення ЛМКП «Львівтеплоенерго» на оплату послуг за листопад 2025 року сума боргу позивача становить 5885,16 грн.; сплачено боргу 675,40 грн.; всього до сплати станом на 01.12.2025 6518,17 грн.
Відповідно до норм ч.2 ст.5 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» до комунальних послуг відносяться послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03.06.2020 року визнано протиправними дії ЛКП «Залізничнетеплоенерго» щодо нарахувань ОСОБА_1 за «послугу» функціонування системи опалення (опалення місць), яка умовами договору-приєднання «Про надання послуг з централізованого опалення, та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛКП «Залізничнетеплоенерго» від 01.07.2014 р. не передбачена та фактично підприємством не надавалася, а такі нарахування, що утворили для позивача заборгованість на суму 3334,82 гривень, - безпідставними.
Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 01.03.2021 року у справі №465/1047/21 визнано протиправними дії ЛКП «Залізничнетеплоенерго» щодо нарахувань за опалювальні періоди 2019 року 2020 року та 2021 року ОСОБА_1 заборгованості за послуги з функціонування системи опалення в розмірі 2857,53 грн. Зобов`язано Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго» списати з ОСОБА_1 заборгованість за опалювальні періоди 2019 року – 2020 року та 2020 року – 2021 року в розмірі 2857 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят сім) грн. 53 коп.
Тобто відповідно до вказаних судових рішень сума протиправно нарахованої заборгованості ЛКП «Залізничнетеплоенерго» становить 6 192,35 грн. (3334,82 грн. + 2857,53 грн.).
Суд погоджується із доводами позивача щодо неправомірних дій ЛМКП «Львівтеплоенерго» що полягають у систематичному нарахуванні ОСОБА_1 заборгованості за послуги із постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , не списанні за її особовим рахунком та неврахуванні відповідачем вище зазначених судових рішень, які набрали законної сили.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 зроблено висновок, що вимога про визнання боргу безпідставним є вимогою про визнання відсутності права відповідача донарахувати обсяг спожитого природного газу та відсутності обов`язку позивачки, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виник унаслідок донарахування. Така вимога є ефективним способом захисту інтересу позивачки в юридичній визначеності у спірних правовідносинах. Крім того, ефективним способом захисту прав є і вимога зобов`язати відповідача списати з особового рахунку донараховану заборгованість за спожитий природний газ. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Її можна заявити як разом із вимогою про визнання боргу безпідставним, так і окремо.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про списання боргу є підставною та підлягає задоволенню.
Щодо надлишково сплачених коштів на думку позивача у розмірі 1155,16 грн. та зарахування таких в якості авансу, суд вважає, що така вимога не підлягає задоволенню. Позивач вказує, що сума надлишково сплачених коштів становить 1155,16 грн., оскільки ним було проплачено комунальні послуги за листопад у розмірі 987,84 грн. Однак, згідно повідомлення ЛМКП «Львівтеплоенерго» на оплату послуг за листопад 2025 року ОСОБА_1 сплачено боргу 675,40 грн. 
Відтак, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що сума надлишково сплачених коштів становить саме 1155,16 грн.
Зважаючи на вищевикладене, суд доходить переконання про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд –
ухвалив:
позов ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчиненні дій – задоволити частково.
Визнати протиправними дії Львівського міського комунального підприємства «Львівстеплоенерго» щодо систематичного нарахування ОСОБА_1 пені на суму неіснуючого боргу за послугу з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» списати з ОСОБА_1 заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 5 042 (пять тисяч сорок дві) гривні 57 копійок.
В задоволенні інших вимог – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 13 липня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», код ЄДРПОУ: 05506460, адреса: 79040, м.Львів, вул. Данила Апостола, 1.

Суддя Ванівський Ю.М.