| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/20774/22 Суддя (судді) першої інстанції: Білоноженко М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий суддя Парінов А.Б.,
судді:  Ключкович В.Ю.,
Кравченко Є.Д.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укролія Нова» до Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укролія Нова" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві та Державної податкової служби України, у якому просило визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 04.08.2022 № 7159087/44239931 про відмову в реєстрації податкової накладної від 20.04.2022 № 20 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати цю податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що квитанція про зупинення реєстрації не містила конкретного критерію ризиковості з розрахованим показником, а рішення про відмову не назвало, яких саме документів бракує; надані платником пояснення та копії документів контролюючий орган не оцінив.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року позов задоволено: визнано протиправним і скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 04.08.2022 № 7159087/44239931; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 20.04.2022 № 20 у день її подання на реєстрацію.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що квитанція про зупинення реєстрації не відповідала вимогам пункту 11 Порядку № 1165, а рішення про відмову не містило обґрунтування, яких саме документів не вистачило, унаслідок чого не відповідало вимогам чіткості та вмотивованості акта індивідуальної дії; правомірності своїх рішень контролюючий орган не довів.
Не погодившись із цим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

На обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на: недоведеність реальності господарської операції та ненадання платником вичерпного переліку первинних документів, потрібних для підтвердження обсягу постачання; перебирання судом першої інстанції на себе функцій контролюючого органу через дослідження документів, що на розгляд комісії не подавалися, і порушення у зв`язку з цим принципу офіційного з`ясування обставин та рівності учасників справи; втручання суду в дискреційні повноваження контролюючого органу шляхом зобов`язання зареєструвати податкову накладну.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Укролія Нова" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, наголошуючи на невмотивованості квитанції про зупинення і рішення про відмову та на відповідності оскарженого рішення суду усталеній практиці Верховного Суду.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла таких висновків.
Судом встановлено, що 20.04.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укролія Нова" склало податкову накладну № 20 і подало її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. 
Реєстрацію зупинено квитанцією, у якій зазначено, що обсяг постачання товару/послуги перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку № 1165); платнику запропоновано надати пояснення та копії документів. Розрахованого за критерієм показника і переліку документів, які контролюючий орган вважає достатніми для реєстрації, квитанція не містила.
Товариство подало контролюючому органу повідомлення про надання пояснень та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено. 
Рішенням комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 04.08.2022 № 7159087/44239931 у реєстрації податкової накладної відмовлено з підстави надання платником копій документів, складених із порушенням законодавства, а в полі додаткової інформації зазначено: "ненаданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування". 
Скаргу платника Державна податкова служба України рішенням залишила без задоволення, а рішення про відмову без змін.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Механізм зупинення визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі – Порядок № 1165).
Відповідно до пункту 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів. 
Пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку № 1165) до таких критеріїв віднесено випадок, коли обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, поданій для реєстрації, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання відповідного товару/послуги, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом його постачання за даними Реєстру.
Відповідно до пункту 10 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі – Порядок № 520), комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення, та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо.
Наведені норми зобов`язують контролюючий орган зазначити у квитанції про зупинення реєстрації не лише критерій ризиковості, а й розрахований за ним показник, якому відповідає платник, а також надати платнику зрозумілу пропозицію щодо переліку документів. У цій справі квитанція розрахованого показника не містила і не назвала переліку документів, надання яких дало б змогу зареєструвати податкову накладну. А отже, квитанція не відповідала пункту 11 Порядку № 1165 і поставила платника в стан правової невизначеності, за якого він позбавлений можливості надати документи за вичерпним переліком, а не будь-які на власний розсуд.
Подібний висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2025 року у справі № 140/6679/22, де Верховний Суд зазначив: "Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття". У тій самій постанові Верховний Суд наголосив, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 04.08.2022 цих вимог не відповідає. Пославшись на ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, комісія не зазначила, яких саме документів бракує та чому подані платником документи є недостатніми. Таке формулювання не дає змоги встановити зміст обов`язку платника і робить відмову невмотивованою. А отже, оскаржуване рішення є протиправним як акт індивідуальної дії, що не відповідає критеріям обґрунтованості та вмотивованості.
Окремо колегія суддів зважає, що спірні правовідносини виникли у квітні – серпні 2022 року. Механізм надіслання платнику повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів (додаток 2 до Порядку № 520), у якому контролюючий орган конкретизує перелік потрібних документів, запроваджено пізніше і застосовується з 08 березня 2023 року. На час прийняття оскаржуваного рішення такого механізму не існувало, тому єдиним документом, у якому контролюючий орган міг і мав конкретизувати свої вимоги до платника, залишалася квитанція про зупинення реєстрації, а вона, як установлено вище, конкретного переліку документів і розрахованого показника не містила. 
Таким чином, посилання комісії на ненадання документів позбавлене підстав.
Довід апеляційної скарги про недоведеність реальності господарської операції колегія суддів відхиляє. Предметом цього спору є правомірність зупинення і відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність господарської операції. У постанові від 30 квітня 2026 року у справі № 160/21238/24 Верховний Суд зазначив: "приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків". У тій самій справі Верховний Суд підкреслив, що при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операцій платника лише за зовнішніми (формальними) критеріями. А отже, посилання апелянта на практику щодо підтвердження реальності операцій первинними документами до предмета цього спору не застосовне, оскільки реальність операції на стадії реєстрації податкової накладної не встановлюється.
Безпідставним є й довід апелянта про перебирання судом першої інстанції функцій контролюючого органу. Оцінити подані платником пояснення і документи та вмотивувати відмову зобов`язана сама комісія; перевіряючи законність її рішення, суд не підміняє контролюючий орган, а встановлює, чи діяв той у межах процедури і чи навів у рішенні належні мотиви відмови. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 05 червня 2026 року у справі № 380/17115/24, "суб`єкт владних повноважень не може під час судового розгляду підміняти або доповнювати мотиви власного індивідуального акта новими аргументами, які не були зазначені у такому акті. Предметом судового контролю є правомірність рішення суб`єкта владних повноважень з огляду на ті фактичні та юридичні підстави, які були покладені в основу його прийняття". Матеріалами справи підтверджено, що пояснення і документи Товариство подало саме комісії, а не лише суду, і ця обставина контролюючим органом не заперечується. Таким чином, твердження апелянта про порушення принципів офіційного з`ясування обставин та рівності учасників справи ґрунтується на обставинах, яких у справі немає.
Не заслуговує на увагу і довід про втручання в дискреційні повноваження контролюючого органу. Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, податкова накладна, реєстрацію якої зупинено, реєструється в день набрання законної сили рішенням суду про її реєстрацію, а датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений у рішенні суду, або день набрання ним законної сили. Встановивши протиправність відмови і відсутність законодавчих перешкод для реєстрації, суд першої інстанції обрав належний спосіб захисту. У постанові від 05 червня 2026 року у справі № 380/17115/24 Верховний Суд зазначив, що зобов`язання зареєструвати податкову накладну датою її подання "не є втручанням у дискреційні повноваження контролюючого органу, оскільки за встановлених обставин у суб`єкта владних повноважень залишився лише один правомірний варіант поведінки - зареєструвати податкові накладні". А отже, резолютивна частина рішення суду першої інстанції узгоджується із цим підходом.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Правомірності зупинення реєстрації податкової накладної та відмови в її реєстрації контролюючий орган не довів.
Таким чином, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, дав правильну правову оцінку спірним правовідносинам і ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.
Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві – залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.
Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді: В.Ю. Ключкович
Є.Д. Кравченко

(Повний текст постанови суду виготовлено 15 вересня 2026 року)