Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/832/26
Номер провадження2/173/1229/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
10 липня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Островерхової А.В., за участю секретаря судового засідання Прокоф`євої Н.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою представника позивача, адвоката Євгеньєвої Лілії Дмитріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ :
19.03.2026 до суду надійшла зазначена вище позовна заява.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 22 грудня 2025 року рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області по справі № 173/3268/25 було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 
Від шлюбу у них є троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після розірвання шлюбу, діти залишилися проживати із матір`ю, спорів про місце проживання дітей у сторін не було і немає.
Відповідач частково допомагає із утриманням дітей, надає грошові кошти на їх життя та розвиток, але станом на день позову, сторони не змогли домовитися про сталий позасудовий порядок сплати аліментів, для забезпечення дітей та їх розвитку. Для забезпечення стабільності отримання виплат аліментів, подається дана позовна заява до суду.
26.03.2026 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідач подав відзиви, у яких позовні вимоги щодо стягнення аліментів фактично не заперечує. Зазначає, що після розірвання шлюбу діти проживають з матір`ю, а він добровільно сплачує аліменти на їх утримання у розмірі 1/2 частини свого заробітку (доходу), що підтверджується заявою до роботодавця про добровільне утримання аліментів та платіжними документами. Посилається на статті 180 та 183 СК України і просить суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що від шлюбу у сторін є троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, де батьками дітей записані: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_3 .
Відповідно до копії паспорта громадянина України № НОМЕР_1 ОСОБА_3 змінила прізвище на своє дошлюбне прізвище - « ОСОБА_7 ».
Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Неповнолітні діти проживають разом з матір`ю, позивачем по справі, що не заперечується відповідачем.
Відповідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.
Відповідно до п. 17 ч. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька.
Враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому відповідач у відзиві погодився з вимогами позивача, суд вважає, що відповідач, як батько може сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/2 частини.
За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 182 - 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/2 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця.
При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 19.03.2026, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.
Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність заявлених позовних вимог, тому вони підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
У зв`язку з тим, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, позов подано в електронній формі, то судовий збір у сумі 1064,96 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов представника позивача, адвоката Євгеньєвої Лілії Дмитріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 березня 2026 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у сумі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017.

Суддя А.В. Островерхова