ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 
Миколаївської області

Справа №477/2371/25 
Провадження №2/477/543/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року  Вітовський районний суд Миколаївської області в складі: 
головуючого – судді Козаченка Р.В.,
із секретарем судового засідання – Клюсевич-Шараповою Н.М.,
без участі сторін, 
розглянувши в загальному порядку цивільну справу за 
позовом ОСОБА_1 ,
до Воскресенської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області
про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину житлового будинку, розташований в АДРЕСА_1 , а також на частину земельної ділянки, площею 3,8954 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Воскресенської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області. 
На обґрунтування вимог вказала, що нотаріальному оформленні цієї спадщини, на яку вона претендує як спадкоємець за заповітом, заважає відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вказану нерухомість, які були втрачені.
Посилаючись на те, що є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 і прийняла спадщину, проте не взмозі через вказані обставини її оформити в нотаріальному порядку, тому звернулася до суду з проханням визнати за нею в порядку спадкування право власності на частину ділянки та будинку.
Крім того, просила встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 на померлою ОСОБА_2 , що вона є онукою останньої, що необхідно для підтвердження родинних відносин у разі реалізації права на обов`язкову долю у спадковому майні при спадкуванні за заповітом.
В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином. Позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі і задовольнити позов. 
Представник відповідача подав заяву про визнання позову, в якій також вказав про можливість розгляду справи без його участі.
Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи без участі сторін в підготовчому судовому засіданні згідно з положеннями ст. 200 ЦПК України, дослідивши матеріали та докази справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на час смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .
Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді частини житлового будинку за цією ж адресою та частину земельної ділянки, площею 3,8954 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823383900:06:000:0006, розташовану в межах території Воскресенської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області.
Згідно з ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.
Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України). 
Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). 
За свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений в.о. старости Воскресенської селищної району Вітовського Миколаївської області 19 вересня 2019 року, відповідно до якого заповіла на випадок своєї смерті належну їй частину зазначеної вище земельної ділянки та частину житлового будинку в с. Пересадівка ОСОБА_1 (позивачці).
Відповідно до копії спадкової справи № 113/23, заведеної 10 листопада 2023 року приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Бердніковою А.Ю. після смерті ОСОБА_2 , можливі спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали заяви, що вони не претендують на спадщину згідно з положеннями ст. 1241 ЦК України.
Таким чином не встановлено осіб, які мають право на обов`язкову частку у разі спадкування за заповітом згідно з положеннями ст. 1241 ЦК України. 
В той же час оформлення спадщини за заповітом позивачці заважає втрата правовстановлюючих документів на спадкову нерухомість.
За пунктами 4.1, 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє наявність спадкоємців, які прийняли спадщину, факт прийняття спадщини а також наявність правовстановлюючих документів, у разі їх відсутності, роз`яснює про вирішення такого питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. 
частину житлового будинку та частину земельної ділянки ОСОБА_2 отримала в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6 , на підтвердження чого їй приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Бердніковою А.Ю. були видані свідоцтво про право на спадщину за законом 13 серпня 2016 року та 11 березня 2015 року.
В той же час оригінали правовстановлюючих документів були втрачені.
Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
З матеріалів справи вбачається, що у позивача відсутня можливість отримати належним чином оформлений правовстановлюючий документ у позасудовому порядку через зміни в законодавстві, а також через смерть власника.
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
В результаті, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що частин будинку та земельної ділянки належали законно ОСОБА_2 і після її смерті вони в порядку спадкування повинні відійти спадкоємцям, які прийняли спадщину, тобто позивачці як спадкоємиці за заповітом.
Оскільки судом не встановлено осіб-спадкоємців які мають право на обов`язкову частку в спадкуванні за заповітом, зокрема й до них не відноситься ОСОБА_4 , тому суд не вбачає необхідності встановлення факту її родинних відносин з померлою спадкодавицею. Тобто вимога про встановлення юридичного факту родинних відносин суд вважає надлишковою, як такою, що не впливає на правовідносини спадкування ОСОБА_1 за заповітом. 
Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивачка не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права на нерухомість в порядку спадкування за заповітом.
За викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 — задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на наступне нерухоме майно:
- частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
- частину земельної ділянки, площею 3,8954 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823383900:06:000:0006, розташовану в межах території Воскресенської селищної ради Миколаївського району (раніше – територія Пересадівської сільської ради Вітовського (Жовтневого) району) Миколаївської області.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя         Р.В. Козаченко