ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №619/4940/25 Головуючий 1 інстанції: Овсянніков В.С.
Провадження №33/818/1030/26    Доповідач: Люшня А.І. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі: 

- головуючого судді Люшні А.І., 
- за участю секретаря Цебро Д.С.,
- захисника Головко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника Головко В.В. на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 19 лютого 2026 року,- 

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини
Судом встановлено, що 12 серпня 2025 о 16-40 год. ОСОБА_1 в селищі Мала Данилівка Харківського району Харківської області по вул.Лісній біля буд.1 керував мопедом марки «Дельта», без державних номерних знаків, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота; млява мова; хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Drager» та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі захисник Головко В.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а у випадку визнання доведеним винуватістьу вчиненні інкримінованого правопорушення, не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 мопедом марки «Дельта». 
Вказала, що працівники поліції не залучали свідків; чинили на ОСОБА_1 психологічний тиск. Зазначила, що  ОСОБА_1 є інвалідом, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вчинене ним адміністративне правопорушення не спричинило істотної шкоди громадським або державним інтересам.Наголосила, що надані відеозаписи є недопустимим доказом, оскільки вони небезперервні та не відображають цілісної картини події і обстановки.

Позиції учасників апеляційного провадження
В судовому засіданні апеляційного суду захисник Головко В.В. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності. 

Мотиви суду апеляційної інстанції
Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме дані: 
-протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №420937 від 12 серпня 2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП;
-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 
-довідки старшого інспектора сектору САП ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області Д.Гаврющенко, згідно якої ОСОБА_1 не отримав посвідчення водія;
-відеозаписів з місця події від 12 серпня 2025 року.

Доводи апеляційної скарги захисника Головко В.В. про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 мопедом марки «Дельта», є необґрунтованими.
Відповідно до наданих відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими стверджував, що керував мопедом марки «Дельта» (відеозапис 0000000_00000020250812170647_0039 03 хв. 35 с.).
Також з наданих відеозаписів з місця події вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом мопеда марки «Дельта».
В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які заперечення щодо факту керування транспортним засобом (а.с.1).
Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується сукупністю доказів, які є у матеріалах справи.
Доводи апеляційної скарги сторони захисту про зворотне розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності
Посилання в апеляційній скарзі сторони захисту на порушення процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП внаслідок не залучення свідків – безпідставні.

Апеляційний суд зазначає, що виходячи з приписів ч.2 ст.266 КУпАП якщо під час проведення огляду особи поліцейський застосовує технічний засіб відеозапису, залучення двох свідків не є обов`язковим і саме за таких обставин здійснювалася процедура фіксування цього адміністративного правопорушення.

Твердження захисника Головко В.В. про недопустимість наданих відеозаписів, в якості доказу, через те, що вони небезперервні та не відображають цілісної картини події і обстановки, є необґрунтованими.

Відповідно до КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Надані відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції не є безперервними, але їх зміст є логічним, послідовним та об`єктивно підтверджує обставини події, що мають значення для справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що зазначені відеозаписи повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи, такі відеозаписи можуть бути прийняті судом до уваги в якості доказу.

Доводи апеляційної скарги захисника Головко В.В. про поліцейські чинили психологічний тиск на ОСОБА_1 , є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються наданими матеріалами провадження.

Згідно даним відеозаписів з місця події ніяких дій, рухів чи вербальним шляхом, які б свідчили про психологічний тиск, працівники поліції не вчиняли.

Судового рішення, яке підтверджує незаконність дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , суду апеляційної інстанції Костіком Є.В. та захисником Головко В.В. не надано і матеріали справи його не містять.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, передбачає накладення і основного стягнення у виді штрафу, і додаткового обов`язкового виду стягнення - позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Таким чином, при визнанні особи винуватою за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не має законних підстав накласти інше адміністративне стягнення, ніж передбачене санкцією цієї статті, не призначати додатковий обов`язковий вид стягнення або ж перейти до іншого виду стягнення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. 

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення  ОСОБА_1 у п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Головко В.В. залишити без задоволення, а постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 19 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 - без змін. 

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий          А.І. Люшня