КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2026 року Київ справа №320/56691/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
в с т а н о в и в:
Головне управління ДПС у Київській області (ГУ ДПС, контролюючий орган, податковий орган) звернулося до Київського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 .
Просили суд стягнути із відповідача до бюджету податковий борг у розмірі 596 833,76 грн.
Ухвалою суду від 21.11.2025 провадження у справі відкрито; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість із податку на доходи фізичних осіб і військового збору, яка у добровільному порядку не погашена, а податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача сум вказаної заборгованості.
Відповідач надіслала відзив на позовну заяву. Просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що податковим органом направлялася кореспонденція, зокрема податкові-повідомлення рішення, за адресою: 08201, Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 2-C/2, 13, яка є неточною, оскільки правильна адреса реєстрації платника податків ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Також вказала на протиправність податкових повідомлень-рішень, на підставі яких нараховані податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб і військового збору. Зокрема, звернула увагу, що позивач визначив її дохід виключно на підставі листа ДПС України від 02 жовтня 2024 № 27331/7/99-00-24-04-03-07, відомості з якого він визнав достатніми для висновку про те, що відповідач отримувала доходи від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за 2020 - 2022 роки. Вважає, що вказаний лист ДПС України не є первинним документом в розумінні норм Податкового кодексу України, а є лише засобом листування між ДПСУ та Головним управлінням ДПС в Київській області. Також зазначила, що акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 02 жовтня 2024 № 27331/7/99-00-24-04-03-07 не містить посилань на документи про фінансово-господарську діяльність платника, отримані нею доходи і видатки, чи іншу інформацію, що може слугувати підставою до обчислення податків, зборів, платежів, та з якої б достовірно вбачалося порушення відповідачем вимог податкового законодавства (виписки банку, договори про надання послуг, акти наданих послуг тощо). Вказала, що контролюючим органом не вживалося жодних заходів щодо встановлення факту отримання нею доходів, інших ніж наведені в пункті 179.2 статті 179 Податкового кодексу України, у тому числі від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans.
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 є громадянкою України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою - АДРЕСА_2 , є платником податків.
Відповідно до інформаційних баз даних ДПС за ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі - 596833,76 грн.
Вказана заборгованість виникла із податку на доходи фізичних осіб і військового збору.
Податковий борг із податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування ОСОБА_1 , виник на підставі таких податкових повідомлень-рішень:
- форми «Р» №18767/10-36-24-05/3431107409 від 05.05.2025 на суму 549 668, 09 грн (538 355, 67 грн за основним платежем і 11 312,42 грн штрафних санкцій);
- форми «ПС» №18764/10-36-24-05/3431107409 від 05.05.2025 – нараховано 1020 грн штрафних санкцій;
- форми «ПС» №18766/10-36-24-05/3431107409 від 05.05.2025 – нараховано 340 грн штрафних санкцій.
Загальна сума податкового боргу із податку на доходи фізичних осіб складає 551 028, 09 грн.
Заборгованість із військового збору виникла на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Р» №18768/10-36-24-05/3431107409 від 05.05.2025 на суму 45 805, 67 грн (44 862, 97 грн за основним платежем і 11 312,42 грн штрафних санкцій).
Такі повідомлення-рішення винесені на підставі акта від 27.03.2025 № 15650/10-36-24-05/3431107409 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, при отриманні доходу від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans за період з 01.01.2020 по 31.12.2022.
Податковий орган на підтвердження наявності податкового боргу у названій сумі надав інтегровані картки платника податків ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, із військового збору; акт перевірки від 27.03.2025 № 15650/10-36-24-05/ НОМЕР_1 із доказами направлення відповідачу; названі вище податкові повідомлення-рішення із доказами направлення на податкову адресу ОСОБА_1 ; довідку про заборгованість; довідку-розрахунок податкового боргу; податкову вимогу із доказами направлення відповідачу. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із такого.
За змістом статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За визначенням у підпункті 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (Податковий кодекс, ПК України) грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковим зобов`язанням є сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Як визначено у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України закріплено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За положеннями пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку зі сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Згідно із пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу унормовано, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Із матеріалів справи слідує, що контролюючим органом направлено на податкову адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» від 08.07.2025 №0014628-1310-1036. У той же час, рекомендоване повідомлення №0601170916933, яким направлялася вимога, було повернуте за закінченням терміну зберігання.
Доказів оскарження податкової вимоги за визначеними податковими зобов`язаннями відповідач суду не надала.
За нормами пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Доказів погашення податкового боргу не надано та судом не встановлено.
Суд звертає увагу, що позивач стверджувала про суттєві помилки у зазначеній податковим органом адресі у повідомленнях про вручення поштових відправлень, вказавши, що правильною адресою є АДРЕСА_3 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 26.05.2026 № 2026/008563239.
Судом з`ясовано, що рекомендоване повідомлення №0601128944897, яким направлявся акт перевірки від 27.03.2025, направлено на адресу – АДРЕСА_3 .
Рекомендоване повідомлення №0601142800130, яким направлялися названі вище податкові повідомлення-рішення (на підставі яких нараховано заявлену до стягнення суму грошового зобов`язання із податку на доходи фізичних осіб і військового збору), направлено на адресу – АДРЕСА_3 .
Податкова вимога від 08.07.2025 №0014628-1310-1036 направлялася рекомендованим повідомленням про вручення №0601170916933 на адресу 08201, Ірпінь, вул. Університетська, 2С/2 , АДРЕСА_4 .
При цьому, названі рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися відправнику за закінченням терміну зберігання.
У той же час, суд констатує, що доводи ОСОБА_1 про суттєві помилки в податковій адресі при направленні акта, повідомлень-рішень, податкової вимоги, не знайшли свого підтвердження, оскільки останні направлялися на правильну податкову адресу, а зазначення у рекомендованому повідомленні, яким направлялися податкові повідомлення-рішення номером будинку « 2-С/2», а не « 2С/2», не змінює номер і не впливає на можливість доставлення кореспонденції.
При цьому, суд наголошує, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Подібний правовий висновок викладено Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.05.2022 у справі №810/3116/18.
Стосовно тверджень у відзиві про протиправність податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виник податковий борг у досліджуваному випадку, суд зазначає таке.
ОСОБА_1 вказала, що контролюючий орган визначив її дохід виключно на підставі листа ДПС України від 02 жовтня 2024 № 27331/7/99-00-24-04-03-07, відомості з якого він визнав достатніми для висновку про те, що відповідач отримувала доходи від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за 2020 - 2022 роки. Вважає, що цей не є первинним документом, а крім інформації з листа акт документальної позапланової невиїзної перевірки не містить посилань на документи про фінансово-господарську діяльність відповідача, отримані нею доходи і видатки, чи іншу інформацію, що може слугувати підставою до обчислення податків, зборів, платежів, та з якої б достовірно вбачалося порушення вимог податкового законодавства. Вказала, що чинне законодавство чітко обмежує можливість для податкового органу застосувати інформацію, отриману в межах автоматичного обміну CRS, для визначення податкових зобов`язань.
У той же час, суд наголошує, що матеріали справи не містять доказів оскарження податкових повідомлень-рішень №18767/10-36-24-05/3431107409 від 05.05.2025, №18764/10-36-24-05/3431107409 від 05.05.2025, №18766/10-36-24-05/3431107409 від 05.05.2025, №18768/10-36-24-05/3431107409 від 05.05.2025.
При цьому, предметом розгляду у цій справі є саме стягнення податкового боргу.
Верховний Суд у постановах від 15.06.2023 у справі №160/13436/22, від 04.02.2020 у справі №817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі №804/8630/16, від 12.07.2022 у справі №160/7345/20 зазначив, що в межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, що визначені (нараховані) платнику податковим повідомленням - рішенням, аналогічно суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати і оцінку правильності нарахування пені. Правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом також у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження дій контролюючого органу з нарахування пені, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов.
Верховний Суд звернув увагу, що в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом та підставами заявлених позивачем вимог. Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, та в межах позовних вимог.
За нормами підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК України).
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).
За положеннями пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
За правилами частини першоїстатті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Беручи до уваги, що суму заборгованості у розмірі 596 833,76 грн відповідач у встановлені законодавством строки не сплатила, наявність у неї вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.
За положеннями частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, який звільнений від сплати збору відповідно до пункту 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, питання про судові витрати не вирішується.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
адміністративний позов Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП: 44096797; місцезнаходження: 09117, Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, вул. Героїв 72-ї Бригади, буд. 12) - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) податковий борг у сумі 596 833,76 (п`ятсот дев`яносто шість тисяч вісімсот тридцять три гривні 76 копійок) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.