справа № 566/1557/25
провадження №2/566/237/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2026 року селище Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області 

в складі : головуючого судді Лободзінського А.С.
при секретарі судового засідання : Подолець Ю.В.,
за участю: представника відповідача – ОСОБА_1 – адвоката Вишковської В.І., представника відповідача СТзОВ «Дубенська аграрна компанія» - адвоката Перепечай К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Млинівського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» про визнання відсутнім права оренди, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та припинення права користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Західна агровиробнича компанія» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» про визнання відсутнім права оренди, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та припинення права користування земельною ділянкою.
В обґрунтування позову зазначає, що 09.08.2018 ТОВ «Західна агровиробнича компанія» уклало з ОСОБА_1 договір оренди землі № б/н, на підставі якого, товариство набуло право оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5623886900:05:015:0895, площею 1,3681 га, розташованої на території Миколаївської сільської ради, право оренди було зареєстроване 21.08.2018 (номер запису про інше речове право 27617724). Згідно з пунктом 3.1 розділу ІІІ Договору оренди землі від 09.08.2018 сторони домовилися, що Договір укладено строком на 7 років.
Відповідно до п. 3.2 Договору оренди, зазначено, що після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це Орендодавця та надати проект додаткової угоди (в двох примірниках), підписаної з боку Орендаря. При цьому Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий Орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з Орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, укладає з Орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень Орендодавця щодо поновлення договору оренди землі Орендарю, у місячний строк з дати отримання листа-повідомлення від Орендаря, Орендодавець направляє лист-повідомлення про прийняте Орендодавцем рішення. У разі якщо Орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку цього договору і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку цього договору листа-повідомлення Орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі даний договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Сторони домовились (дійшли згоди), що в цьому випадку Додаткова угода, надіслана Орендарем відповідно до умов цього пункту Договору, є такою, що прийнята та погоджена Орендодавцем і засвідчує факт продовження (поновлення) орендних відносин між Сторонами.
У зв`язку із закінченням строку дії Договору 09.08.2025 року, позивачем 01.05.2025 року спрямовано відповідачу лист-повідомлення вих. № 2661 про намір продовжити дію Договору оренди землі № б/н від 09.08.2018 року. До цього листа додано два оригінальних примірника додаткової угоди про продовження дії договору, підписані зі сторони орендаря (трек-номер відправлення 0505292995398). Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідач не надав, тобто не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечив проти продовження Договору на новий строк. Таким чином, позивач (орендар) скористався своїм переважним правом на поновлення договору та запропонував підписати додаткову угоду. Позивач вважає поновленим Договір оренди землі на підставі частини п`ятої та шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), а тому наявні підстави для визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення строку його дії в судовому порядку. 
Окрім того, позивач дізнався з довідки від 25.08.2025 року (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), що відносно вищевказаної земельної ділянки, проведено державну реєстрацію іншого речового права: номер запису: 61262105, орендар Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія».
Вважає, що укладенням вищезазначеного Договору відповідачі порушили переважне право позивача на укладення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5623886900:05:015:0895 на новий строк.
З врахуванням наведеного та заяви про зміну позовних вимог від 27.01.2026, просить визнати укладеною додаткову угоду № б/н від 22.04.2025 до договору оренди землі б/н від 09.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" та ОСОБА_1 , визнати відсутнім у СГ ТОВ "Дубенська аграрна компанія" права оренди земельної ділянки площею 1,3681 га, кадастровий номер 5623886900:05:015:0895, скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 1,3681 га, кадастровий номер 5623886900:05:015:0895, номер запису про інше речове право 61262105.
Ухвалою суду від 15.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Представник відповідача СГ ТОВ "Дубенська аграрна компанія" в поданому 31.10.2025 відзиві на позовну заяву просив відмовити у її задоволенні, мотивуючи наступним. 
09.08.2018 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" Договір оренди землі на земельну ділянку площею 1,3681 га, кадастровий номер 5623886900:05:015:0895, строк дії Договору 7 років, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. 01.05.2025 р. ТОВ "Західна агровиробнича компанія" надіслала лист повідомлення ОСОБА_1 про намір продовжити дію договору оренди (отримано 10.05.2025р.). 19.05.2025р. ОСОБА_1 надіслав ТОВ "Західна агровиробнича компанія" заяву про припинення дії договору оренди земельної ділянки, яку отримано орендарем 20.05.2025 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення 3560302616236. Тобто ОСОБА_1 повідомив позивача про небажання продовжувати договірні відносини з ним.
Таким чином, переважне право позивача на поновлення договору оренди земельної ділянки не порушено, оскільки відсутня одна із складових, що надають йому право претендувати на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", - воля орендодавця на укладення такого договору, який завчасно повідомив орендаря про небажання поновлювати договір оренди та використовувати землю на власний розсуд.
З урахуванням підтвердження компетентним державним реєстратором факту закінчення строку дії Договору 09.08.2025, відсутні підстави для поновлення права оренди позивача, і як наслідок відсутні правові підстави для задоволення похідних вимог заявлених позивачем у позові. Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "Західна агровиробнича компанія" та стягнути з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на користь СГ ТОВ "Дубенська аграрна компанія" понесені витрати на професійну правничу допомогу.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Вишковська В.І. 27.11.2026 подала відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги товариства не визнає. Зазначає, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5623886900:05:016:0895, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Дубенського району Рівненської області згідно свідоцтва про право на спадщину №218, видане держаним нотаріусом Демидівської районної нотаріальної контори. 09.08.2018 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" Договір оренди землі на земельну ділянку площею 1,3681 га, кадастровий номер 5623886900:05:015:0895, строк дії Договору 7 років, тобто до 09.08.2025 року. Листом від 22.04.2025 року за вих. № 2661, який був відправлений 01.05.2025 року ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повідомило відповідача про намір продовжити дію Договору та долучило до вказаного листа відповідного змісту проект додаткової угоди. Водночас, 19.05.2025 р. ОСОБА_1 надіслав позивачу заяву про припинення дії договору оренди земельної ділянки, яку отримано орендарем 20.05.2025 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення 3560302616236. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав від 19.09.2025 року, 25.08.2025 року до ДРРП було внесено запис про державну реєстрацію припинення права оренди позивача, індексний номер рішення 80563632. Вважає, що позов ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не ґрунтується на нормах матеріального права та не підлягає задоволенню з огляду на те, що відсутнє волевиявлення орендаря на поновлення договору оренди землі.
Вже 10.08.2025 між ОСОБА_1 та СГ ТОВ «Дубенська аграрна компанія» був укладений договір оренди спірної земельної ділянки, право оренди, за яким зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначає, що позивачем була порушена встановлена законодавством та Договором процедура поновлення Договору, а отже він втратив своє переважне право на поновлення договору. Зважаючи на відсутність волевиявлення орендодавця за Договором на його поновлення, ОСОБА_1 були вчинені всі дії, передбачені Законом Україні "Про оренду землі" щодо припинення договору оренди. Вважає, що суд не вправі всупереч ст.ст. 3, 203 ч. 3, 373, 627 ЦК України, ст. 16 ЗУ «Про оренду землі» примушувати відповідача укладати договір оренди належної йому земельної ділянки з позивачем. З огляду на викладене, вважає позовну заяву безпідставною, а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити та стягнути з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі.
27 січня 2026 року від представника СГ ТОВ «Дубенська аграрна компанія» надійшло заперечення на відповідь на відзив ТОВ «Західна агровиробнича компанія», у якому зазначив, що позивач не спростував належними доказами направлення йому орендодавцем заяви про відсутність наміру продовжувати дію Договору оренди, а тому просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Ухвалою суду від 12.03.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
В судове засідання 10.08.2026 представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, просив задоволити позовні вимоги.
В судовому засіданні 10.08.2026 представник відповідача – ОСОБА_1 – адвокат Вишковська В.І., та представник відповідача СТзОВ «Дубенська аграрна компанія» - адвоката Перепечай К.В. повністю підтримали свою позицію, щодо обставин справи, викладених у відзивах на позов та просили відмовити у позовних вимогах у повному обсязі, зазначивши, що у даному випадку виявив бажання не продовжувати дію договору оренди землі, для ОСОБА_1 є його законним правом і він вчинив для цього всі необхідні дії. Натомість порушення умов продовдення дії договору оренди, допущене позивачем, не дає йому переважного права на укладення договору оренди на новий строк (поновлення договору оренди землі), тому у задоволенні даної вимоги необхідно відмовити. Інші ж вимоги є похідними від встановлення права на укладення договору на новий строк, а тому також не можуть бути задоволені у зв`язку з відсутністю підстав задовольняти вимогу про визнання укладеною додаткової угоди до договору.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши сторони, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Судом досліджено представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалися сторони, інших суду не представлено.
Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.
З досліджених судом доказів встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №97674859 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5623886900:05:015:0895, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Дубенського району Рівненської області, призначена для ведення особистого селянського господарства. (див. додатки підсистеми "Електронний суд")
09.08.2018 ОСОБА_1 та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» уклали договір оренди землі № б/н, на підставі якого, товариство набуло право оренди на земельну ділянку площею 1,3681 га, кадастровий номер 5623886900:05:015:0895, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Дубенського району Рівненської області (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). Згідно п.3.1 Договору визначено строк його дії - 7 років. Відтак, товариством було здійснено реєстрацію права оренди вищевказаної земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 22394265, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер 97674859). (див. додатки підсистеми "Електронний суд")
Як вбачається з п. 3.2 Договору оренди, що після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. 
Як зазначає позивач, маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, ТОВ «Західна агровиробнича компанія» у зв`язку із закінченням строку дії Договору позивачем 01.05.2025 року спрямовано відповідачу лист-повідомлення вих. № 2661 про намір продовжити дію Договору оренди землі № б/н від 09.08.2018 року. 
До вказаного листа було долучено додаткову угоду від 06.03.2025, в якій запропоновано: 1.1 Доповнити розділ_____ "Строк дії Договору»: ________ Даний Договір поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах. Жодних заяв, заперечень щодо не поновлення цього договору сторони не мають та ними не направлялись; 1.2. доповнити розділ_____ "Умови використання земельної ділянки" новим пунктом: Поновлення Договору оренди. Договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах в разі відсутності заяви однієї зі Сторін цього Договору про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору. Вчинення інших дій Сторонами Договору для його поновлення не вимагається. (трек-номер відправлення листа та додаткової угоди - 0505292995398 у списку №220 згрупованих відправлень). (див. додатки підсистеми "Електронний суд") 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 19.05.2025 направив на адресу ТОВ «Західна агровиробнича компанія» заяву про припинення дії Договору оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5623886900:05:015:0895, що підтверджується описом-вкладенням поштового відправлення, накладною № 3560302616236 від 19.05.2025, доказом отримання заяви позивачем 20.05.2026 є електронне відстеження поштового повідомлення з сайту «Укрпошти» (трекінг поштового відправлення 3560302616236). (а.с.25 зворот, 26, 27 зворот).
На підставі заяви ОСОБА_1 від 24.08.2025 до Державного реєстру речових прав 27.08.2025 було внесено запис про припинення права оренди земельної ділянки площею 1,3681 га, що виникло згідно вказаного Договору оренди, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень 42679045, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав, індексний номер 441142204. (а.с.26 зворот -27).
В подальшому, 10.08.2025, між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» був укладений договір оренди спірної земельної ділянки (кадастровий номер 5623886900:05:015:0895). Право оренди на дану земельну ділянку зареєстровано СГ ТОВ "Дубенська аграрна компанія" у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.08.2025 державним реєстратором Привільненської с/р Дубенського району Рівненської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер 441147771), номер запису про право оренди: 805641112 (а.с.112).
Таким чином, оскільки між ТОВ "Західна агровиробнича компанія" та ОСОБА_1 1 не було досягнуто домовленості щодо поновлення договору оренди землі №б/н від 09.08.2018, строк дії якого закінчився 09.08.2025, тому відповідач ОСОБА_1 з власного волевиявлення, маючи на це право, як власник земельної ділянки, 10.08.2025 уклав договір оренди землі з іншим орендарем Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія», який був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав.
Звертаючись з позовом до суду, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" посилається на те, що дії ОСОБА_1 не відповідають умовам договору оренди землі, положенням земельного законодавства та порушують переважне право позивача на поновлення оренди землі.
Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду.
За змістом ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Згідно ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
Відповідно до ч.1 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.
Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди.
Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
В силу вимог ч.ч.1-3 та ч.ч. 5-6 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків.
Як визначено в ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.
За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".
Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі".
Так, відповідно до приписів ч.1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Під час укладення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті).
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передання земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті).
Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч. 1 ст. 777 ЦК України.
Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин.
При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі") процедури, так і наявності волевиявлення сторін.
Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року в справі № 923/925/18.
Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.
Матеріалами справи доведено, що позивачем не була дотримана встановлена законодавством та Договором процедура поновлення Договору оренди землі від 09.08.2018. З урахуванням положень ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", сторони погодили, що строк дії Договору 7 років, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди, в порядку передбаченому законодавством, але в будь-якому випадку сторони дійшли згоди, що даний Договір та право оренди за ним є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію
Як встановлено з матеріалів справи, листом вих. №2661, який був відправлений 01.05.2025, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" повідомило відповідача про намір продовжити дію Договору оренди землі б/н від 09.08.2018 та долучило до вказаного листа проєкт додаткової угоди від 22.04.2025 до Договору оренди землі № б/н від 09.08.2018, при цьому не надає жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 мав намір продовжити строк дії договору оренди, підписав його, чи не дотримався процедури розірвання договору оренди. 
Натомість, як вбачається з наданих відповідачем ОСОБА_1 доказів, які суд вважає належними та допустимими, останній у визначені договором строки, завчасно - за три місяці до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки (09.08.2025), а саме 19.05.2025, звернувся із заявою до орендаря про припинення строку дії договору від 09.08.2018, висловивши свою волю щодо відсутності наміру продовжувати дію цього договору, просив про припинення використання земельної ділянки, оскільки продовжувати співпрацю не бажає. (а.с.36 зворот) Зазначене чітко та послідовно підтверджує безпідставність тверджень позивача щодо порушення його переважного право на укладення договору оренди земельної ділянки, оскільки ОСОБА_1 скористався своїм правом, як власник земельної ділянки та повідомив позивача про небажання поновлювати, продовжувати, переукладати, укладати в новій редакції договір оренди землі або в будь-який інший спосіб надавати йому право користування належною йому земельною ділянкою. Тобто, з наведеного вбачається відсутність волевиявлення орендодавця за договором на його поновлення, а суд не вправі всупереч ст.ст. 3, 203 ч. 3, 373, 627 ЦК України, ст. 16 ЗУ «Про оренду землі» примушувати відповідача укладати договір оренди належної йому земельної ділянки з позивачем.
Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї, визначено: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном".
Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору.
Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ст.203 ч.3 ЦК України).
Водночас, наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" виключає можливість визнання поновленим попереднього договору в обраний позивачем спосіб.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.01.2020 у справі №379/1354/18, від 25.03.2020 у справі 379/1439/18, від 15.02.2023 у справі №399/295/11, від 15.05.2023 у справі №693/137/22.
Також Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.
Такий висновок викладений у постановах Верховного суду від 28.05.2024 у справі №604/648/23, від 12.04.2024 у справі №131/970/23.
Крім того, направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди.
Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 січня 2025 року в справі № 604/646/23 (провадження № 61-1814св24).
Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.
Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.
В ході судового розгляду не встановлено наявність у позивача суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу на захист якого подано позов, зокрема, щодо порушення переважного права ТОВ "Західна агровиробнича компанія", оскільки ОСОБА_1 у встановленому законом порядку вказав на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі з позивачем, що беззаперечно свідчить про відсутність його волевиявлення на поновлення договору оренди землі чи укладення його на новий строк з позивачем, що є законним правом відповідача-орендодавця, як власника земельної ділянки.
Встановивши відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на продовження договору оренди землі, суд, врахувавши положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі", дійшов до висновку про те, що переважне право ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на укладення з ОСОБА_1 договору оренди землі на новий строк є припиненим і не підлягає захисту.
Водночас суд зауважує, що укладення ОСОБА_1 нового договору оренди землі з іншим орендатором СГ ТОВ «Дубенська аграрна компанія» не порушує переважне право ТОВ "Західна агровиробнича компанія", оскільки дія попереднього договору оренди землі закінчилася 09.08.2025, а новий договір з СГ ТОВ «Дубенська аграрна компанія» укладено 10.08.2025, а власник земельної ділянки належним чином та у встановлені строки, повідомив попереднього орендаря про відсутність наміру продовжувати з ним договірні відносини.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Проаналізувавши матеріали справи, вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач не підтвердив наявність у нього порушеного переважного права на укладення договору оренди землі, тому дана позовна вимога задоволенню не підлягає. Інші ж вимоги заявлені позивачем, є похідними від встановлення права на укладення договору на новий строк чи продовження дії укладеного договору, а тому також не можуть бути задоволені у зв`язку з відсутністю підстав задовольняти вимогу про визнання укладеною додаткової угоди до договору. В підсумку, позовні вимоги ТОВ «Західна агровиробнича компанія» задоволенню не підлягають.
Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, тому підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, немає.
Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача.
Представниками відповідачів Гаврилюка О.О. та СГ ТОВ «Дубенська аграрна компанія» у відзивах на позовну заяву було заявлено вимоги про стягнення з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» понесених ними судових витрат по справі. 
На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копію договору про надання правової допомоги №39493634/03 від 17.10.2025, рахунок №INV-003886 від 17.10.2025, проміжний звітпро надану правову допомогу Адвокатським бюро «Миколи Бляшина» Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» по справі №566/1557/25 від 05.08.202. 
Докази на підтвердження витрат відповідача ОСОБА_1 на правничу допомогу, надану адвокатом Вишковською В.І. у розмірі 12000 гривень станом на момент ухвалення рішення у справі відсутні, а тому не підлягають стягненню з позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» про визнання відсутнім права оренди, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та припинення права користування земельною ділянкою – відмовити.
Стягнути з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (ЄДРПОУ 41099127), юридична адреса м.Дубно, провулок Центральний,1, Дубенського району, Рівненської області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія», (ЄДРПОУ 40002972, юридична адреса: с.Тараканів, вул.Свободи,42 Дубенського району Рівненської області витрати за надання правничої допомоги у розмірі 14055 (чотирнадцять тисяч п`ятдесят п`ять) 00 гривень.
Рішення може бути оскаржено до судової палати з розгляду цивільних справ Рівненського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 20.08.2026 року.

Суддя А.С.Лободзінський