?
УХВАЛА
16 липня 2026 року 
м. Київ
cправа № 916/547/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є. В. - головуючий, Могил С. К., Волковицька Н. О.,
розглянувши заяву фізичної особи - підприємця Плющакова Сергія Миколайовича про відвід суддів Краснова Є. В., Могила С. К., Волковицької Н. О. від розгляду справи 
за позовом керівника Доброславської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південнівської міської ради Одеського району до фізичної особи - підприємця Плющакова Сергія Миколайовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Виробничо-комерційної приватної фірми "Вячеслава" про припинення володіння правом власності з одночасним закриттям реєстраційного розділу та усунення перешкод у розпорядженні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва,
ВСТАНОВИВ:
Керівник Доброславської окружної прокуратури (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Південнівської міської ради Одеського району (далі - Південнівська міськрада, Рада) з позовом до фізичної особи - підприємця Плющакова Сергія Миколайовича (далі - ФОП Плющаков С. М.), в якому (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) просив суд:
- припинити ФОП Плющакову С. М. володіння правом приватної власності на кафе-бар загальною площею 79,9 кв. м за адресою: вул. Хіміків, 27, м. Южне (Південне), Одеський р-н, Одеська обл., (далі - кафе-бар / нерухоме майно) з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1392796851117;
- зобов`язати ФОП Плющакова С. М. усунути перешкоди територіальній громаді м. Південне в особі Південнівської міської ради у розпорядженні земельною ділянкою площею 0,0086 га за адресою: вул. Хіміків, 27, м. Південне (до перейменування Южне), Одеський р-н, Одеська обл., (далі - земельна ділянка) шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва - кафе-бару.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 скасовано частково. Позов задоволено частково. 
Зобов`язано ФОП Плющакова С. М. усунути перешкоди територіальній громаді м. Південне в особі Південнівської міськради у розпорядженні земельною ділянкою площею 0,0086 га за адресою: вул. Хіміків, 27, м. Південне (до перейменування Южне), Одеський р-н, Одеська обл., шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва - кафе-бару загальною площею 79,9 кв. м за адресою: вул. Хіміків, 27, м. Південне (до перейменування Южне), Одеський р-н, Одеська обл. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1392796851117). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ФОП Плющакова С. М. на користь Одеської обласної прокуратури 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання позову, 1514,00 грн за подання заяви про забезпечення позову, 3633,60 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Стягнуто з ФОП Плющакова С. М. на користь Виробничо-комерційної приватної фірми "Вячеслава" (далі - ВКПФ "Вячеслава") 4542,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Постановою Верховного Суду від 04.03.2026 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 у справі № 916/547/25 залишено без змін.
08.12.2025 Господарським судом Одеської області видано накази про примусове виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025.
05.03.2026 ФОП Плющаков С. М. звернувся до суду першої інстанції зі скаргою (яка зареєстрована 06.03.2026 вх. № 2-432/26) на постанову приватного виконавця, у якій просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову від 25.02.2026 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Літвінішиною І. І. у виконавчому провадженні № 78708658, зведеному виконавчому провадженні № 80355357.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.04.2026 у задоволенні скарги ФОП Плющакова С. М. на дії приватного виконавця відмовлено.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2026 ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.04.2026 залишено без змін. 
ФОП Плющаков С. М. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду від 01.06.2026 та ухвалу місцевого суду від 14.04.2026 і ухвалити нове рішення, яким скаргу ФОП Плющакова С. М. на дії приватного виконавця, зареєстровану 05.03.2026 вх. № 2-432/26, задовольнити. 
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.06.2026 зазначену заяву передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Чумака Ю. Я.
У зв`язку з перебуванням суддів Мачульського Г. М., Чумака Ю. Я. у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 13.07.2026 вказану заяву передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснов Є. В.-головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.
15.07.2026 ФОП Плющаков С. М. звернувся до Верховного Суду із заявою про відвід суддів Краснова Є. В., Могила С. К., Волковицької Н. О. від розгляду цієї справи. Заяву мотивовано наявністю обставин, що викликають у заявника сумніви в неупередженості та об`єктивності зазначеної колегії суддів. 
Такими обставинами зазначено те, що судді Краснов Є. В. та Могил С. К. у період з 2003 по 2005 рік працювали в Господарському суді Одеської області, де Краснов Є. В. був помічником заступника голови суду Могила С. К. На думку заявника, вказані судді створили колегію, яка забезпечує ухвалення незаконних судових рішень на замовлення своїх колишніх і нинішніх колег з Господарського суду Одеської області та Південно-західного апеляційного господарського суду. Крім того, заявник вказує на можливий незаконний вплив з боку суддів Могила С. К. та Краснова Є. В. на поведінку судді Волковицької Н. О. 
Також заявник вважає, що повторний автоматизований розподіл справи від 13.07.2026 був створений зі штучних підстав, у чому він вбачає ознаки втручання зацікавлених осіб в автоматизовану систему документообігу суду.
Все вище викладене викликає, на думку заявника, обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів Краснова Є. В., Могила С. К., Волковицької Н. О. щодо результатів розгляду справи № 916/547/25.
Згідно з частинами першою та другою статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Статтею 35 ГПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді. Так, згідно з пунктом 5 частини першої цієї статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" (Belukha v. Ukraine) від 09.11.2006).
Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" (Bulut v. Austria) від 22.02.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.
При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Belukha v. Ukraine) від 09.11.2006).
ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про неупередженість та необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.
Не є підставами для відводу судді (суддів) заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом цієї чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень у інших справах.
Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
Доводи ФОП Плющакова С. М. щодо наявності підстав для відводу суддів Краснова Є. В., Могила С. К., Волковицької Н. О. зводяться виключно до власних припущень заявника та не підтверджені належними і допустимими доказами. Сама лише обставина спільної роботи суддів Краснова Є. В. та Могила С. К. у минулому в Господарському суді Одеської області не свідчить про їхню упередженість чи необ`єктивність у цій справі та не доводить наявності особистої заінтересованості. Водночас твердження заявника про те, що суддя Краснов Є. В. працював помічником судді Могил С. К. у Господарському суді Одеської області не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами.
Твердження заявника про нібито штучний автоматизований розподіл справи, втручання в автоматизовану систему документообігу суду, ухвалення незаконних рішень на замовлення колег з одеського регіону та здійснення впливу на суддю Волковицьку Н. О. є безпідставними звинуваченнями та суб`єктивними міркуваннями, які не підкріплені жодними фактичними даними.
Особиста безсторонність суду презюмується, і заявником не надано жодних об`єктивних фактів, які могли б бути перевірені та які породжували б легітимні сумніви у відсутності безсторонності колегії суддів, тому не може бути підставою для відводу. 
Інших обставин, які викликають у заявника сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Краснова Є. В., Могила С. К., Волковицької Н. О. у заяві не вказано.
Ураховуючи положення процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу. 
Відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, питання про відвід судді має бути вирішено суддею, визначеним у порядку частини першої статті 32 ГПК України.
Керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Заяву фізичної особи - підприємця Плющакова Сергія Миколайовича про відвід суддів Краснова Є. В., Могила С. К., Волковицької Н. О. від розгляду справи № 916/547/25 визнати необґрунтованою. 
2. Передати матеріали справи на автоматизований розподіл для визначення судді для розгляду заяви фізичної особи - підприємця Плющакова Сергія Миколайовича про відвід суддів Краснова Є. В., Могила С. К., Волковицької Н. О. 
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя С. К. Могил 

Суддя Н. О. Волковицька