ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2026 року | справа № 380/10258/26
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та зобов`язання вчинити дії.
Обставини справи
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невнесенні / неактуалізації / незабезпеченні коректного відображення в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про ОСОБА_1 як особу, виключену з військового обліку відповідно до Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , та, як спосіб відновлення порушеного права, зобов`язати Відповідача внести / актуалізувати у Реєстрі такі відомості відповідно до зазначеного військово-облікового документа;
- зобов`язати відповідача коректно відобразити статус позивача у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , згідно з яким, Позивач є не військовозобов`язаним, виключеним з військового обліку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 квітня 2022 року Позивач був виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_1 (Жидачів) на підставі пункту 6 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” у редакції, чинній на момент прийняття відповідного рішення, у зв`язку із засудженням до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину.
Зазначений юридичний факт належним чином підтверджується Тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , у якому міститься відповідна відмітка та штамп органу військового обліку. На думку Позивача, правовідносини щодо його виключення з військового обліку повністю виникли, були реалізовані та остаточно завершені у 2022 році, а тому внесені згідно із Законом України від 11 квітня 2024 року №3633-IX зміни до Закону № 2232-XII не мають зворотної дії в часі в силу статті 58 Конституції України. 
Позивач переконаний, що відповідач не має законних підстав та повноважень повторно брати його на військовий облік, самовільно змінювати його статус, направляти повістки за місцем його офіційного працевлаштування до Товариства з обмеженою відповідальністю “Західний Буг” чи вимагати особистої явки для уточнення облікових даних. 
Крім того, Позивач вказує на очевидну протиправність бездіяльності відповідача через залишення без розгляду його письмової заяви-претензії від 04 березня 2026 року, у якій він вимагав анулювати сформовану щодо нього повістку № 6687082.
Ухвалою від 22 травня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та встановлено відповідачу строк для подання відзиву. 
Ухвалою суду від 02 червня 2026 року, за результатами розгляду клопотання позивача, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ТЦК та СП вчиняти дії щодо його мобілізації відмовлено повністю у зв`язку з безпідставністю та неспівмірністю заявлених заходів забезпечення.
Відповідач у визначений судом строк подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечує у повному обсязі, вважає їх безпідставними та такими, що суперечать завданням оборони держави. Свою правову позицію обґрунтовує тим, що захист Вітчизни відповідно до статті 65 Конституції України є обов`язком усіх громадян України, який в умовах запровадженого воєнного стану набуває особливого пріоритету. 
Відповідач зазначає, що у зв`язку з прийняттям та набранням чинності 18 травня 2024 року Закону України № 3633-IX, пункт 6 частини шостої статті 37 Закону № 2232-XII повністю вилучено з тексту закону, а тому чинне законодавство не передбачає збереження стану виключення з військового обліку для осіб, які були раніше засуджені.
Наголошує, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 Порядок прямо визначає, що такі особи підлягають взяттю на військовий облік та призову під час мобілізації. Відповідач звертає увагу суду на те, що в рамках планових мобілізаційних заходів Позивачу сформовано повістку для уточнення даних, однак Позивач, перебуваючи на робочому місці, демонстративно відмовився від її отримання, про що адміністрацією ТОВ “Західний Буг” у присутності свідків складений Акт відмови від отримання повістки від 20 квітня 2026 року. 
Відповідач стверджує, що дії ІНФОРМАЦІЯ_3 повністю відповідають приписам закону, а поданий позов є спробою штучного створення умов для ухилення від виконання військового обов`язку.
Позивач 12 червня 2026 року подав до суду відповідь на відзив, у якій заперечував проти аргументів відповідача. Позивач повторно наголосив на принципі правової визначеності та незворотності дії нормативно-правових актів у часі, зауваживши, що відповідач не приймав жодного індивідуального адміністративного акта про поновлення його на військовому обліку, а дані в інформаційній системі “Оберіг”, згідно з витягом із застосунку “Резерв+” від 29 квітня 2026 року, досі відображають його статус як особи, що виключена з обліку та не є військовозобов`язаною.
Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку відповідно до ч. 1 ст. 258 КАС України.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у справі письмові докази, суд 
в с т а н о в и в :
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , є громадянином України, який перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1 .
07 квітня 2022 року ОСОБА_1 виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі пункту 6 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції від 21.03.2022 року, чинній на момент виникнення правовідносин) - за вчинення тяжкого злочину. 
Відповідні відомості про виключення з військового обліку внесені уповноваженими посадовими особами відповідача до Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , де в розділах 13 та 14 (“Відмітки про військовий облік”) проставлено відповідний штамп та підпис, що підтверджує фактичне та юридичне виключення позивача з військового обліку.
Судом встановлено, що Позивач працевлаштований у Товаристві з обмеженою відповідальністю “Західний Буг” на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва.
В рамках проведення загальної мобілізації та перевірки стану військового обліку, відповідачем на адресу підприємства надіслана повістка № 6687082, якою від ОСОБА_1 вимагалося з`явитися 04 березня 2026 року о 09:00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Жидачів) з метою уточнення персональних та облікових даних.
У зв`язку з цим, Позивач 04 березня 2026 року письмово звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою-претензією, у якій просив повідомити правові підстави надсилання йому повістки № 6687082, вжити заходів для її відкликання (анулювання), а у разі наявності розбіжностей між даними Єдиного державного реєстру та паперового документа - внести відповідні виправлення до облікових відомостей. Вказане звернення надіслане Відповідачу цінним листом через АТ “Укрпошта” (штрихкодовий ідентифікатор № 7905300325007). Згідно з поштовим трекінгом, Відповідач отримав вказаний лист 06 березня 2026 року (зареєстровано в суді за вх. № 43050/5), проте у встановлений законом місячний строк відповіді на звернення Позивачу не надав.
Зазначені обставини змусили ОСОБА_1 звернутися зі скаргою на бездіяльність та протиправні дії відповідача до вищестоящого органу - ІНФОРМАЦІЯ_6 , у якій він просив провести службову перевірку та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 скасувати дію повістки № 6687082, оскільки він є невійськовозобов`язаним.
За результатами розгляду скарги, ІНФОРМАЦІЯ_8 надіслав Позивачу відповідь від 05 травня 2026 року, у якій зазначив, що чинна з 18.05.2024 року редакція статті 37 Закону України № 2232-XII не передбачає такої підстави для виключення з військового обліку, як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. Відтак, оскільки підстава, за якою Позивача було виключено, відпала, він підлягає взяттю на військовий облік на загальних підставах відповідно до чинної статті 37 Закону № 2232-XII та абзацу третього пункту 4 Порядку № 560, а за доповіддю керівництва Жидачівського відділу, Позивач наразі внесений до картотеки осіб, які зобов`язані стати на військовий облік.
Водночас, 20 квітня 2026 року уповноважені особи підприємства ТОВ “Західний Буг” безпосередньо на робочому місці здійснили спробу вручити паперовий бланк повістки №6687082 громадянину ОСОБА_1 , від отримання якої Позивач відмовився, мотивуючи відмову тим, що він виключений з обліку. У зв`язку з цим, посадовими особами товариства у присутності свідків складений Акт відмови від отримання повістки від 20 квітня 2026 року, який супровідним листом директора підприємства від 30 квітня 2026 року № -21-04-26 надіслано Відповідачу та зареєстровано в ТЦК 07 травня 2026 року за вхідним № 4242.
З долученого Відповідачем до матеріалів справи витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів “Оберіг”, сформованого в електронному застосунку “Резерв+” стосовно ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер у реєстрі НОМЕР_3 ), у графі “Категорія обліку” міститься запис: “не на обліку”, а відомості щодо актуальної дати його взяття на військовий облік у базі даних повністю відсутні.
Аналізуючи ці обставини, суд висновує, що на момент розгляду цієї справи позивач фактично не перебуває на персонально-якісному військовому обліку в жодному територіальному центрі комплектування. Вказаний юридичний факт повністю виключає процесуальну та технічну можливість здійснення дій щодо безпосереднього внесення змін, актуалізації чи коригування персональних облікових даних Позивача у Реєстрі без попереднього та остаточного вирішення питання щодо його взяття на військовий облік у чіткому порядку, встановленому чинним законодавством України.
При цьому суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги у цій справі фактично спрямовані на те, щоб в судовому порядку примусити Відповідачу внести до актуальної бази даних відомості про виключення позивача з військового обліку на підставі підпункту 6 пункту 6 статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” у редакції, яка діяла у 2022 році, але на сьогодні повністю скасована. Оцінюючи правомірність таких вимог та дій відповідача в умовах сучасного правового регулювання, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Преамбулою Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ) визначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до частин другої, третьої статті 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення , посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно із частиною десятою статті 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, і встановлені законодавством.
Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Приписами частини 1 статті 34 Закону №2232-ХІІ передбачено, що персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені Законом України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" № 1951-VIII від 16.03.2017 (далі за текстом - Закон № 1951-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону № 1951-VIII єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно зі статтею 3 Закону № 1951-VIII, основними засадами ведення Реєстру є:
1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.
Так, ст. 5 Закону № 1951-VIII передбачено, що держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру…Органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 9 Закону № 1951-VIII передбачено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
На виконання частини 1 статті 14 Закону № 1951-VIII, ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною (частина 3 статті 14 Закону № 1951-VIII).
Отже, у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і інформацію про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
Відповідно до п. 79 Порядку № 1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, серед іншого: здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.
Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 № 154, передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (п.1).
Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил , ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства. (п.8 Положення)
Районні ТЦК та СП відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних, забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони (п.9).
Як вбачається з досліджених матеріалів справи, а саме з витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів “Оберіг”, сформованого в електронному застосунку “Резерв+” стосовно ОСОБА_1 , у графі “Категорія обліку” міститься запис: “не на обліку”. 
Згідно з офіційною інформацією, наданою органом військового управління, на теперішній час позивач не має прив`язки до жодного конкретного територіального центру комплектування, а відомості щодо актуальної дати його взяття на військовий облік у базі даних повністю відсутні.
Аналізуючи ці обставини, суд приходить до висновку, що на момент розгляду цієї адміністративної справи по суті позивач фактично не перебуває на персонально-якісному військовому обліку в жодному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. 
Вказаний юридичний факт повністю виключає процесуальну та технічну можливість щодо безпосереднього внесення змін, актуалізації чи коригування персональних облікових даних військовозобов`язаного у Реєстрі без попереднього та остаточного вирішення питання щодо його взяття на військовий облік у чіткому порядку, встановленому чинним законодавством України.
З матеріалів справи також встановлено, що відповідно до наявних записів у Тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного позивача серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 07 квітня 2022 року було повторно зафіксовано як особу, виключену з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 (Жидачів) із посиланням на раніше застосований підпункт 6 пункту 6 статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” (у зв`язку із засудженням до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину).
При цьому суд звертає особливу увагу, що заявлені позовні вимоги у цій справі фактично спрямовані на те, щоб в судовому порядку примусити Відповідача внести до актуальної електронної бази даних Єдиного державного реєстру відомості про виключення позивача з військового обліку на підставі підпункту 6 пункту 6 статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” у редакції, яка діяла на момент виключення позивача у 2022 році, але на сьогодні є повністю скасованою. 
Оцінюючи правомірність таких вимог, а також доводи позивача щодо нерозгляду його заяви-претензії від 04 березня 2026 року та скарги до ІНФОРМАЦІЯ_6 , суд зазначає наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 року №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі -Закон №2232-XII, у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин).
За приписамист.1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частини перша).
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (частина третя).
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьома).
Відповідно до п.6 ч.6ст.37 Закону №2232-ХІІу редакції до 18.05.2024 виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Позивач зазначає, що є особою, яка не має статусу військовозобов`язаного, оскільки його було в установленому порядку виключено з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 (Жидачів) у зв`язку із відбуванням покарання за вчинення тяжкого злочину. 
На підтвердження вказаної обставини позивач посилається на наявне у нього Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , у розділах 13 та 14 якого міститься відповідна офіційна відмітка про виключення з військового обліку на підставі пункту 6 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” у редакції, чинній на момент прийняття рішення. 
Позивач наполягає, що набутий ним статус особи, виключеної з обліку, є остаточним і безстроковим, а правові наслідки цієї процесуальної дії не можуть бути скасовані ТЦК та СП у зв`язку з подальшими змінами законодавства.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.
Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період (пункт 3 Порядку №1487).
У зв`язку із прийняттям Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку від 11 квітня 2024 року №3633-IX, який набрав законної сили 18.05.2024 року, (далі Закон №3633-ІХ), редакція ч.6ст.37 Закону №2232-ХІІ зазнала змін, внаслідок яких, пункт 6 частини 6 було виключено.
За змістом ч.6 ст.37 Закону №2232-ХІІ у редакції, чинній станом з 18.05.2024, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.
Крім того, 18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560(далі Порядок №560).
Згідно пункту 4 розділу Загальні питання Порядку №560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані:
особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України Про очищення влади. Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;
особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;
особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;
засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, які засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.
Отже, з 18.05.2024 редакція ч. 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ не передбачає такої підстави для виключення з військового обліку як засудження до позбавлення волі, більш того, з цього часу передбачена можливість бути призваним осіб, які раніше було засуджено до позбавлення волі.
Підстава "які були раніше засуджені до позбавлення волі" виключена з переліку таких, згідно з якими відбувалось виключення з військового обліку.
Таким чином, суд приходить до наступних висновків.
Законом України від 11.04.2024 №3633-ІХ, який набрав чинності 18.05.2024, пункт 6 частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ було виключено. Починаючи з 18.05.2024 така підстава для виключення з військового обліку, як попереднє засудження особи до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, законодавством більше не передбачена.
Натомість чинна редакція частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ містить вичерпний перелік підстав для виключення громадян з військового обліку, до яких належать смерть особи, припинення громадянства України, визнання непридатною до військової служби або досягнення граничного віку перебування в запасі. Підстава, на яку посилається позивач, у зазначеному переліку відсутня.
Більше того, чинне законодавство після внесення змін у 2024 році виходить із протилежного правового регулювання, оскільки прямо передбачає можливість взяття на військовий облік та призову під час мобілізації осіб, які раніше були засуджені до позбавлення волі, за винятком окремих категорій злочинів. Отже, законодавець фактично відмовився від підходу, за яким сама лише наявність у минулому судимості була підставою для виключення особи з військового обліку.
Посилання позивача на те, що у його Тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 міститься запис про виключення з військового обліку від 07 квітня 2022 року на підставі підпункту 6 пункту 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ, не може бути достатньою підставою для задоволення позову, оскільки предметом спору є не встановлення історичного факту існування такого запису в минулому, а спроба зобов`язати відповідача внести відповідні відомості до актуальних державних інформаційних ресурсів у період дії абсолютно іншого правового регулювання.
За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не доведено наявності протиправної бездіяльності відповідача щодо невнесення запитуваних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Водночас чинне законодавство не передбачає можливості внесення до Реєстру відомостей про виключення особи з військового обліку на підставі підпункту 6 пункту 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ, який втратив чинність, а сам позивач на час розгляду справи взагалі не перебуває на належному військовому обліку в жодному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
З огляду на викладене, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є повністю необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами у розумінні статей 72, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому задоволенню не підлягають.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відповідно до статті 139 КАС України покладаються на Позивача.
Керуючись статтями 2, 6, 9, 14, 72, 77, 139, 241-246, 255, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
у х в а л и в :
1. В позові ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 (Жидачів) та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.
2. Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 24 липня 2026 року.
Суддя О.І. Коморний