П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 559/4615/25
Провадження № 22-ц/4815/1134/26

Головуючий у Рівненському міському суді
Рівненської області: суддя Бучко Т. М.
Заочне рішення суду першої інстанції ухвалено
24 березня 2026 року в м. Рівне
Рівненської області 
без фіксування судового засідання за допомогою 
звукозаписувального технічного засобу

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючий: Хилевич С.В.
судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2026 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (далі – ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал") звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7135372 у розмірі 24839,58 гривень, з яких: 7163,38 гривень – за тілом кредиту, 17 676,20 гривень – за нарахованими новим кредитором процентами.
Позов мотивовано тим, що за укладеним 04 жовтня 2023 року електронним кредитним договором з Товариством з обмежено відповідальністю "Авентус Україна" (далі – ТОВ "Авентус Україна") у ОСОБА_1 утворилась заборгованість, яка у зв`язку з отриманням ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" прав на грошову вимогу підлягала стягненню на користь кредитора в судовому порядку.
Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2026 року позов ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" суму заборгованості за договором № 7135372 про надання споживчого кредиту від 04 жовтня 2023 року в розмірі 7163,38 гривень.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" 1282,50 гривні судових витрат.
На рішення суду ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" подано апеляційну скаргу, де покликається на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні норм процесуального права і неправильному застосуванні норм матеріального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначалося, що за умовами договору факторингу до позивача перейшли всі права грошової вимоги за кредитним договором, включаючи як наявну заборгованість, так і ту, що виникне в майбутньому. Зверталася увагу суду на те, що відповідно до положень Цивільного кодексу України додаткове оформлення відступлення майбутньої вимоги не вимагається. Умови кредитного договору прямо передбачали право первісного кредитора відступати право вимоги без згоди боржника. Про заміну кредитора відповідача було належним чином повідомлено електронною поштою. На момент укладення договору факторингу строк дії кредитного договору не сплив, а тому новий кредитор правомірно нарахував відсотки за користування кредитними грошовими коштами зі своєї сторони. 
З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. 
Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався, хоча про таке право йому роз`яснювалося ухвалою Рівненського апеляційного суду від 13 травня 2026 року.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи позивача, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.
Як з`ясовано судом, 04 жовтня 2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено договір № 7135372 про надання споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С1424.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного вкидання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
За правилами ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору на умовах, встановлених договором, товариство надавало споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язувався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно з п. 1.3, 1.4 договору сума кредиту (загальний розмір) складала — 8 000 гривень. Строк кредиту становив 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів становила кожні 30 днів.
У пункті 1.5 сторони договору обумовили, що за користування кредитом нараховувалися проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становила 1,99 % в день та застосовувалася у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору; знижена процентна ставка становила 1,89 % в день.
Відповідно до п. 2.1 договору, кошти кредиту надавалися товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Видача ТОВ "Авентус Україна" 04 жовтня 2023 року коштів в розмірі 8 000 гривень на платіжну картку № НОМЕР_1 відповідно до договору № 7135372 підтверджується листом ТОВ "Пейтек Україна" № 20240612-27а від 12 червня 2024 року та повідомленням АТ КБ "Приватбанк" про зарахування коштів на суму 8 000 гривень на рахунок ОСОБА_1 04 жовтня 2023 року.
Частиною першою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Статтею 10561 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
27 травня 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (нова назва – ТОВ "ФК "Фінтраст капітал"") укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф.
Цим договором, актом прийому-передачі реєстру боржників за ним, актом прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді, реєстром боржників, платіжними інструкціями про оплату за договором факторингу стверджується факт набуття позивачем права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 7135372 на загальну суму заборгованості — 7 163,38 гривень.
Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості), сформованої ТОВ "Авентус Україна", заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 7135372 від 04 жовтня 2023 року становила 7 163,38 гривень та складалася із заборгованості за тілом кредиту.
За розрахунком позивача заборгованість відповідача становила 24 839,58 гривень та складалася із заборгованості за тілом кредиту в сумі — 7 163,38 гривень, заборгованості за процентами в сумі — 17 676,20 гривень, нарахованими позивачем за період з 28 травня 2024 року до 28 вересня 2024 року.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
З дослідженого договору про надання кредиту видно, що він відповідає законодавчому визначенню кредитного договору, передбаченому ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи в стягненні нарахованих новим кредитором відсотків, суд першої інстанції виходив із того, що за умовами договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року, укладеного між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна", не встановлювалося права позивача (фактора) нараховувати боржникам проценти за користування кредитом на підставі кредитних договорів. 
Суд врахував, що за умовами договору факторингу та відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ "Авентус Україна" передало позивачу право вимоги у загальному розмірі 7163,38 гривень, тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами, нарахованими за період з 28 травня 2024 року до 28 вересня 2024 року в розмірі 17676,20 гривень відсутні.
Колегія суддів погоджується із відсутністю у нового кредитора права для нарахування процентів на підставі кредитного договору після отримання за ним права вимоги.
Відповідно до п.1.1. договору факторингу позивач (фактор) зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Авентус Україна" (клієнта) за плату, а клієнт - відступити право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить первинному кредитору.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору.
Між тим, в договорі факторингу визначено перелік термінології, що використовуються в ньому.
З огляду на відповідну термінологію "заборгованість" - це грошові зобов`язання боржників перед клієнтом, що містяться у реєстрі боржників, які належать до сплати клієнту боржниками у зв`язку з наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов`язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентною ставкою), відповідальність за порушення грошових зобов`язань та інші платежі згідно кредитних договорів.
Разом з тим "право вимоги" - це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів.
Тобто в розумінні договору факторингу позивач отримав право грошової вимоги до боржника саме в розмірі, який чітко визначений у реєстрі боржників.
Тим паче, на переконання колегії суддів, й факт припинення первинним кредитором з 08 грудня 2023 року (тобто більше ніж за п`ять місяців до відчуження права вимоги) нарахування процентів за користування кредитними коштами обмежує можливість нового кредитора здійснювати такі нарахування через такий значний проміжок часу, оскільки первинний кредитор самостійно реалізував своє право на нарахування процентів і розпорядився ним на власний розсуд.
Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду в оскаржуваній частині.
Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" залишити без задоволення, а заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2026 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:        С.В. Хилевич

Судді:          С.В. Боймиструк

С.С. Шимків