ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2026 року | м.Дніпро | справа № 280/9929/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року у справі № 280/9929/25 (суддя Садовий І.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати протокол засідання комісії Міністерства оборони України (далі - відповідач) №92/в від 25.09.2025 в частині відмови в призначені одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності позивачу;
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та у Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2024, встановленого на день отримання ІІ групи інвалідності;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності з моменту коли позивач набув право на виплату по день фактичної виплати;
- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що проходив військову службу у підрозділах Збройних Сил України, є особою, якій встановлено статус особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, що підтверджується посвідченням особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_1 від 02.10.2024. 27.03.1997 позивачу при первинному огляді встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок загального захворювання, що підтверджується витягом з акту огляду МСЕК серії АБ № 100581 від 27.03.1997. При повторному огляді 17.06.1997 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У березні 2022 року позивача було мобілізовано на військову службу в ході якої він брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 30.09.2024 під час огляду медико-соціальною комісією позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювань пов`язаних із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №480825 від 30.09.2024. Позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини. За результатами розгляду поданої ним заяви 16.10.2025 позивач отримав витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №92/в від 25.09.2025, відповідно до якого позивачу відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки на дату встановлення інвалідності в 1997 році не існувало правової норми щодо призначення одноразової грошової допомоги та прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.1997 рік, який необхідний для обчислення розміру одноразової грошової допомоги, законодавством не встановлювався. На думку позивача, така позиція відповідача є протиправною, оскільки ІI групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини йому вперше встановлено 30.09.2024, отже саме з цієї дати у нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги. Разом із тим зазначено, що відмова у виплаті одноразової грошової допомоги спричинила позивачу моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із заподіянням шкоди винними діями відповідача.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано протокол засідання комісії Міністерства оборони України №92/в від 25.09.2025 в частині відмови ОСОБА_1 в призначені одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення інвалідності II групи, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975;
- зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення інвалідності II групи, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2024.
В іншій частині заявлених позовних вимог судом відмовлено.
Із рішенням суду не погодився відповідач, була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі відповідач вказує, що за своїм визначенням дана грошова допомога є одноразовою. Звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено повторну виплату одноразової грошової допомоги в залежності від кількості отриманих захворювань, поранень, травм та ушкоджень здоров`я та незалежно від підвищення прожиткового мінімуму (на момент первинного встановлення інвалідності). Зазначає, що призначення одноразової грошової допомоги повинно обраховуватись в розмірах кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (1997 рік), проте, прожитковий мінімум було встановлено Законом України «Про прожитковий мінімум» № 966-XIV від 15 липня 1999 року. На думку відповідача, враховуючи відсутність законодавчого акту, який визначає розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в 1997 році, який необхідний для обчислення розміру допомоги, призначити позивачу одноразову грошову допомогу неможливо.
Від представника позивача надійшов відзив, в якому просить відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не змістовними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 20.10.1996 Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.8-10).
Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни – осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 02.10.2024 (а.с.7).
При проведенні первинного огляду 27.03.1997 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок загального захворювання, що підтверджується витягом з акту огляду МСЕК серії 2-18 АБ № 100581 від 27.03.1997 (а.с.13).
17.06.1997 при проведенні повторного огляду позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується витягом з акту огляду МСЕК серії 2-18 АБ № 104921 від 17.06.1997 (а.с.11).
У березні 2022 року позивача було призвано на військову службу під час мобілізації.
У періоди з 12.05.2022 по 18.01.2023, з 06.02.2023 по 28.02.2023, з 11.05.2023 по 11.05.2023, з 25.05.2023 по 25.05.2023, з 08.06.2023 по 08.06.2023, з 22.06.2023 по 22.06.2023, з 06.07.2023 по 06.07.2023, з 02.08.2023 по 02.08.2023, з 09.08.2023 по 09.08.2023, з 22.08.2023 по 22.08.2023, з 24.08.2023 по 24.08.2023, з 30.08.2023 по 30.08.2023, з 09.09.2023 по 09.09.2023, з 14.09.2023 по 14.09.2023, з 27.09.2023 по 27.09.2023, з 15.10.2023 по 15.10.2023, з 20.10.2023 по 20.10.2023, з 27.10.2023 по 27.10.2023, з 01.11.2023 по 01.11.2023, з 13.11.2023 по 13.11.2023, з 15.11.2023 по 15.11.2023, з 23.08.2024 по 29.08.2024, з 04.01.2025 по 20.02.2025 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №1493 від 20.02.2025 (а.с.16).
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №6820 від 21.08.2024 Військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 21.08.2024 було проведено огляд ОСОБА_1 та встановлено йому діагноз: Анкілозуючий спондилоартрит, асоційований із HLA-В27, центральна форма, РО ІІ ст., активність І, двобічний сакроілеїт ІІ ст., з помірним порушенням функції. Причинний зв`язок захворювання: Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с.14).
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №480825 позивачу при проведенні 30.09.2024 повторного огляду встановлено ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (а.с.15).
У зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.09.2025 №92/в, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. В обґрунтування зазначеного рішення, зокрема, вказано, що на дату встановлення інвалідності в 1997 році не існувало правової норми щодо призначення одноразової грошової допомоги. Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.1997, який необхідний для обчислення розміру одноразової грошової допомоги, законодавством не встановлювався. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 передбачено, що допомога, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги. Органами МСЕК 30.09.2024 заявнику була збільшена група інвалідності та змінена причина інвалідності на захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини. Ураховуючи відсутність права на отримання одноразової грошової допомоги за вперше встановлену інвалідність, а також відсутність законодавчого акту, який визначає розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.1997, підстави для призначення допомоги за довідкою МСЕК серія 12ААГ № 480825 від 30.09.2024 відсутні (а.с.12).
Не погоджуючись з протоколом засідання комісії відповідача №92/в від 25.09.2025 в частині відмови в призначені одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскарженій відповідачем частині, з огляду на таке.
Згідно із статтею 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон України №2232-ХІІІ).
Стаття 41 Закону України №2232-ХІІІ передбачає, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі – Закон України №2011-ХІІ).
З набранням чинності Закону України № 2011-ХІІ діяла редакція статті 16 цього Закону, відповідно до якої, військовослужбовці, а також військовозобов`язані, призвані на збори, підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.
Законом України від 03.11.2006 № 328-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» статтю 16 Закону України № 2011-ХІІ викладено в новій редакції, яка діяла з 01.07.2007 до 01.01.2014, та якою було введено поняття «одноразова грошова допомога». 
Законом України від 04.07.2012 № 5040-VI «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців», який набрав чинності 01.01.2014 статтю 16 Закону України 2011-ХІІ викладено в новій редакції та доповнено статтями 16-1-16-4.
Відповідно до статті 16 Закону України № 2011-ХІІ (в редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з частиною 6 статті 16-3 Закону України №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Відповідно до частини 8 статті 16-3 Закону України №2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Згідно з приписами частини 10 статті 16-3 Закону України № 2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст), визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок №975).
Відповідно до пункту 2 Порядку №975 особам, які до набрання чинності цим Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до пункту 22 Порядку № 975 призначення одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, призваним на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюються Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, розвідувальним органом Міноборони, Службою зовнішньої розвідки та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Пунктом 23 Порядку №975 визначено, що Керівник уповноваженого органу після визначення переліку осіб, зазначених у пунктах 8 і 9 цього Порядку, які мають право на одержання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), подає у 15-денний строк з дня реєстрації документів, передбачених пунктами 20 і 21 цього Порядку, розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 20 і 21 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених у пунктах 20 і 21 цього Порядку, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення зазначених документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують підтвердження обставин, зазначених у документах, чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявнику з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Доопрацювання документів здійснюється у порядку, визначеному абзацом другим цього пункту, а після надходження додаткових документів приймається рішення про призначення одноразової грошової допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження заяви до розпорядника бюджетних коштів або про відмову в її призначенні.
Строки подання рішення розпорядника бюджетних коштів уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги, а також строки видання наказу про виплату уповноваженим органом одноразової грошової допомоги встановлюються міністерствами та державними органами.
Під час воєнного стану рішення про призначення одноразової грошової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів протягом трьох місяців з дня отримання всіх необхідних документів.
Відповідно до пункту 17 Порядку № 975 у разі встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від групи інвалідності та її причинного зв`язку: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
За обставинами даної справи, позивачу при проведенні 30.09.2024 повторного огляду встановлено ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, про що свідчить довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №480825 від 30.09.2024. 
Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, у разі встановлення інвалідності, є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Таким чином, право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги. Наступна зміна законодавства не впливає на порядок отримання, розмір допомоги тощо, і це відповідає принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 9 листопада 2018 року у справі № 759/5707/16-а.
Колегія суддів звертає увагу, що станом на березень 1997 року (дату встановлення позивачу інвалідності ІІІ групи) не існувало правової норми щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги такій категорії військовослужбовців.
Другу групу інвалідності позивачу встановлено з 30.09.2024. На день встановленні ІІ групи інвалідності позивачу діяв Порядок № 975, а тому саме його належить застосовувати у спірних правовідносинах.
Отже саме з 30.09.2024 у позивача виникло право на звернення із заявою про отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України №2011-ХІІ та Порядком №975.
Відповідно до пункту 8 статті 16-3 Закону України № 2011-ХІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
З матеріалів справи вбачається, що позивач після встановлення йому ІІ групи інвалідності відповідно до довідки МСЕК серії 12ААГ №480825 від 30.09.2024, одразу звернувся до Міністерства оборони України із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Тобто, в межах строку передбаченого пунктом 8 статті 16-3 Закону України № 2011-ХІІ.
Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності з 30.09.2024, що настала внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини.
В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду позивачем не оскаржується, тому колегія суддів не перевіряє обґрунтованість рішення в цій частині.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, судом повно встановлені обставини справи, порушень норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції допущено не було, тому рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року у справі № 280/9929/25 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.В. Шлай