cправа №947/32108/26
провадження №1-кп/947/1293/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
07 серпня 2026 року м.Одеса
Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді         ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання  ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №12026162480000989 від 11.05.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мирноград Покровського району Донецької області, громадянина України, із середньо – технічною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі.
1. Відповідно до обвинувального акту від 19.05.2026 року по кримінальному провадженню №12026162480000989 від 11.05.2026 року, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме: умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.
2. Під час судового розгляду, прокурор підтримав пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Запропонував не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказі та заходів забезпечення кримінального провадження.
3. Потерпілий у судовому засіданні, проти скороченого судового розгляду не заперечував, заявив, що претензій до обвинуваченого не має.
4. Обвинувачений, під час судового розгляду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю, погодився не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Висловив бажання дати показання.
5. Захисник, під час судового розгляду, також погодилася не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
6. На стадії судових дебатів, прокурор зокрема зазначив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України під час судового розгляду, з урахуванням позиції обвинуваченого, доведена повністю.
7. Просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти (5) років позбавлення волі.
8. При цьому, враховуючи особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважав за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки. Вирішити долю речових доказів та стягнути процесуальні витрати.
9. На стадії судових дебатів, потерпілий погодився з прокурором.
10. На стадії судових дебатів, обвинувачений повідомив, що вину визнає, а шкоду продовжить відшкодовувати.
11. Захисник, на стадії судових дебатів просила врахувати особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та добровільне відшкодування шкоди. Просила також застосувати ст.75 КК України.
12. Під час останнього слова, обвинувачений заявив, що вину визнає. Вибачився перед потерпілим. Заявив, що йому соромно та більше так вчиняти не буде.

ІІІ. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
13. Враховуючи позицію учасників кримінального провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд визнає, що під час судового розгляду було доведено, що:
14. 10.05.2026 року приблизно о 23:26 год., біля магазину «Сусіди» за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Філатова, 6 між ОСОБА_3 , що знаходився у стані алкогольного сп`яніння, та раніше незнайомим йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 діючи умисно наніс приблизно 20 ударів кулаком правої руки в область голови ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а саме: закриту черепно-мозкову травму у формі забою головного мозку тяжкого ступеню; закритого перелому скроневої кістки зліва з переходом лінії перелому на тім`яну кістку та комірки соскоподібного відростку, лівий зовнішній слуховий прохід, основну пазуху зліва, яка ускладнилась гострою субдуральною гематомою (скупчення крові між твердою та павутинною мозковими оболонками 120 мл), лівої гемісфери головного мозку в ділянці лобових та тім`яних відділах зліва зі зміщенням мозкових структур вправо; субарахноїдальним крововиливом (крововилив між павутинною та м`якою мозковими оболонками) тім`яного та скроневого відділів справа, яка супроводжувалась отогемоліквореєю зліва (виділяння крові та спинномозкової рідини з лівого слухового проходу) та комою, забою м`яких тканин тім`яної ділянки з обох сторін.
15. Від цих ударів ОСОБА_6 впав спиною на асфальтне покриття біля території вищевказаного магазину, вдарившись задньою лівою частиною голови об це покриття та втратив свідомість. 
16. Після цього, ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
17. Згідно з ч.2 ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
18. Відповідно до ч.1 ст.121 КК України, кримінальна відповідальність настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.
19. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України доведена поза розумним сумнівом, а його дії кваліфіковано правильно, оскільки він заподіяв ОСОБА_6 умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
20. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового розгляду положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши їх думки щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку та через відсутність їх заперечень проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: в частині події кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми його вини та вирішив обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів.
21. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив суду обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, оголошені прокурором в судовому засіданні та надалі з`ясовані у нього судом. Зазначив, що тілесні ушкодження наніс потерпілому через сварку з ним. Після чого пішов з місця події, а ніж викинув у контейнер зі сміттям.

V. Призначення покарання.
22. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
23. Так, ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст.12 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, яке класифікується як тяжкий злочин; раніше не судимий; на обліках у медичних установах не перебуває; офіційно не працює; одружений; має на утриманні двох малолітніх дітей; дружину, яка є особою з інвалідністю; має статус учасника бойових дій.
24. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння судовому розгляду.
25. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
26. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
27. З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за домірне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України, у виді позбавлення волі у мінімального розміру, яке на думку суду є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
28. Водночас, враховуючи особу обвинуваченого, зокрема його молодий вік, відсутність судимості, наявність на утриманні двох малолітніх дітей; дружину, яка є особою з інвалідністю; є учасником бойових дій; позицію потерпілого щодо відсутності будь – яких претензій до обвинуваченого, та прокурора щодо недоцільності призначення покарання у виді реального позбавлення волі, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому також вважає за можливим на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання із випробуванням, та покласти на нього додатково обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

VІ. Цивільний позов та заходи забезпечення кримінального провадження.
29. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
30. Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
31. Таким чином, арешти накладені ухвалами слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 12.05.2026 року по справі №947/19715/26 (провадження №1-кс/947/6886/26), від 14.05.2026 року по справі №947/19715/26 (провадження №1-кс/947/6882/26)- підлягають скасуванню.
32. Згідно з п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
33. Відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 09.07.2026 року по справі №947/19715/26 (провадження №1-кс/947/9447/26) обвинуваченому було змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби на термін до 09.08.2026 року.
34. Тож, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до закінчення терміну його дії слід залишити без змін.

VІІ. Речові докази та процесуальні витрати.
35 Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
36. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
37. Відповідно до довідки, витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні складають 2412,40 грн. (висновок експерта №СЕ-19/116-26/14129-БД від 11.07.2026).
38. Таким чином, з обвинуваченого підлягає стягненню сума процесуальних витрат у розмірі 2412,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять (5) років.
2. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк – три (3) роки.
3. Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом іспитового строку виконання наступних обов`язків: 3.1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; 3.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3.4. виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення»; 3.5. працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
4. Речові докази: 1) змиви РБК, - знищити; 2) взуття, сумку, джинси, кофту, куртку ОСОБА_6 , - повернути потерпілому; куртку темно – зеленого кольору, футболку оливкового кольору, штани спортивні чорного кольору, кросівки - повернути ОСОБА_3 ; 3) DVD+R диск з фіксацією, - зберігати у матеріалах кримінального провадження.
5. Арешти накладені ухвалами слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 12.05.2026 року по справі №947/19715/26 (провадження №1-кс/947/6886/26), від 14.05.2026 року по справі №947/19715/26 (провадження №1-кс/947/6882/26)- скасувати.
6. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у сумі 2412 (дві тисячі чотириста дванадцять) гривень 40 копійок.
7. Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту терміном до 09.08.2026 року, - до закінчення терміну його дії залишити без змін.
8. До відома: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженні №12026162480000989 від 11.05.2026 року у період з 11.05.2026 по 13.05.2026 року був затриманий, а з 13.05.2026 по 09.07.2026 року до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
9. Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
10. Цей вирок не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
11. Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя      ОСОБА_1