Справа № 186/2722/25
Провадження № 2/185/4210/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Садової К.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд - 

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просила суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість: за кредитним договором в розмірі 70 174, 26 грн., з яких : 23 785,86 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 46 388 грн. – заборгованість за відсотками. 
В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, що 16.05.2017 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено Кредитний договір № С15.215.72802. 17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 17112023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 17112023 від 17.11.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № С15.215.72802 від 16.05.2017 у сумі 70 174, 26 грн., з яких : 23 785,86 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 46 388 грн. – заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 17.11.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Кредитним договором № С15.215.72802 в розмірі 70 174, 26 грн.
Ухвалою суду від 13.03.2026 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін.
Представник відповідача надала відзив на позов де зазначила, що позов не визнає. Вважає, що позивач не надав належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження дійсності та фактичності Договору факторингу, як на момент його укладання, так і на момент звернення з позовом до суду. Відповідач не отримувала письмових повідомлень не від клієнта (первісного кредитора) не від фактора про відступлення права грошової вимоги факторові. Позивач надав копію виписки банку АТ «ІДЕЯ БАНК» складену 17.11.2023 року в якій відображено рух коштів по рахунку відповідача, в той же час цей «доказ» не відображає та не обґрунтовує розміру заборгованості, як за основним боргом так і за відсотками. Таким чином, позивачем не надано доказів руху коштів по рахунку відповідача, позивач не довів належними та допустимими доказами факт того, що відповідач дійсно отримала грошові кошти у первинного кредитора. Позивачем не надано, ані первинних документів, що підтверджують заборгованість, ані детального обґрунтованого розрахунку заборгованості за щомісячними платежами, не вказано періоду заборгованості, а також періоду та порядку нарахування процентів та ставку за якою здійснювалося нарахування. Таким чином позивач не обґрунтував належними, достатніми та допустимими доказами, як сам факт та підстави звернення до суду з даним позовом, так і розмір позовних вимог, ані суму основної заборгованості, ані суму процентів, яка більше ніж у двічі перевищує тіло кредиту та не зрозуміло яким чином, за який період, та за якою ставкою нарахована.
Представником позивача надано відповідь на відзив, де зазначила що як вбачається з договору, перед його укладенням первісний кредитор у письмовій формі надав відповідачу у повному обсязі всю необхідну інформацію. Сторони узгодили всі його істотні умови, а саме: суму кредиту, дату видачі кредиту, річну відсоткову ставку, умови повернення кредиту, нарахування та сплати відсотків, порядок сплати за кредит, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Відповідач особисто підписала кредитний договір, чим засвідчила факт отримання вищевказаної інформації та те, що вона погодилась з умовами договору. Отже, Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому прийняла надані Кредитором кредитні кошти. Позивачем надано до суду кредитний договір разом з додатками з особистим підписом відповідача. Довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором № C15.215.72802 від 16.05.2017 є офіційним документом, який розроблений, виданий, оформлений Первісним кредитором – АТ « Ідея Банк», та є таким, що підтверджує кредитну заборгованість відповідача. Виписка з 16.05.2017 по 17.11.2023 року до кредитного договору № C15.215.72802 від 16.05.2017, що є первинним бухгалтерським документом відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного Банку України від 18.06.2003 року № 254. Крім того у законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Просила позов задовольнити. 
У судове засідання представник позивача Стеценко В.І. в судове засідання не з`явилася, у відповіді на відзив просила розглянути справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. 
Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Коноваленко О.В. в судове засідання не з`явилися. Представник відповідачки надала заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідач. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
16.05.2017 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено Кредитний договір № С15.215.72802, предметом якого є надання банком позичальнику кредиту (грошових коштів) шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку. Ліміт доступний на момент укладення Договору 18 000 грн. Відсоткова ставка 24,0000% річних. 
Відповідно до п. 3.4 розмір обов`язкового мінімального платежу визначається згідно з Тарифами Банку. З ап..3.6 Днем оплати Обов`язкового мінімального платежу за попередній Розрахунковий період є останній операційний день Платіжного періоду. 
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, шляхом перерахування на банківський поточний рахунок позичальника, що підтверджується прибутковим позабалансовим ордером.
17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 17112023.
Згідно п. 2.1 договору факторингу, клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно п. 2.2 договору факторингу, Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладення цього Договору та надсилається Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до Реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 17112023 від 17.11.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № С15.215.72802 від 16.05.2017 у сумі 70 174, 26 грн., з яких : 23 785,86 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 46 388 грн. – заборгованість за відсотками. 
Згідно п. 4.4 договору факторингу, у разі одержання Клієнтом будь-яких коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості Боржника та/або інших платежів за Кредитним Договором, Право Вимоги по якому передане фактору за цим Договором, перераховувати на користь фактора суми таких грошових коштів у повному обсязі, не пізніше 15 робочих днів з моменту отримання таких коштів Клієнтом, на рахунок фактора, вказаний в розділі 15 Договору. 
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 17.11.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Згідно наданого суду розрахунку, відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором С15.215.72802 від 16.05.2017 у сумі 70 174, 26 грн., з яких : 23 785,86 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 46 388 грн. – заборгованість за відсотками.
У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається та підтверджується належними доказами те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконала у результаті чого утворилась заборгованість у розмірі пред`явленої до стягнення суми, яку відповідачкою не спростовано.
Матеріали справи свідчать, що нарахування відсотків у сумі 46 388, 40 грн. здійснено АТ «Ідея Банк» відповідно до умов Кредитного договору, у межах строку кредитування, й власного розрахунку заборгованості відповідачкою не надано.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 17112023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 17112023 від 17.11.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 70 174, 26 грн., з яких : 23 785,86 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 46 388 грн. – заборгованість за відсотками.
Таким чином, до фактора перейшли всі права та обов`язки клієнта, як сторони, які виникли на підставі кредитного договору в обсязі і на умовах, що існують на момент укладення договору факторингу. Договір факторингу на вимогу сторін чи зацікавлених осіб не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбаченастаттею 204 ЦК України, не спростована.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Отже, внаслідок укладення вказаного договору відбулася зміна кредитора, а саме ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 .
Відповідачка прийнявши умови договору, не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірі та на умовах, визначених укладеним правочином, презумпція правомірності якого не спростована.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредиту відповідачем не спростовано, а також не доведено належними доказами відсутність такої заборгованості перед позивачем чи попереднім кредитором АТ «Ідея Банк». 
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачка як власниця банківських рахунків не була позбавлена можливості надати суду докази на підтвердження не надходження коштів на її рахунки. 
Крім того, відповідачкою не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених кредитним договором, презумпція правомірності яких не спростована. 
Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн.
Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 89, 259, 265 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :
Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за Кредитним договором № С15.215.72802 від 16.05.2017 у розмірі 70 174 (сімдесят тисяч сто сімдесят чотири) гривні 26 копійок, яка складається з : заборгованості за тілом кредиту – 23 786, 86 грн.; заборгованості за відсотками – 46 388, 40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судові витрати у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня її проголошення (складення).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua. 

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», ЄДРПОУ 35625014, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 . 

Суддя          С.  Г.  Юдіна