Дата документу 24.07.2026
Справа № 334/120/25
Провадження № 2/334/106/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ 
24 липня 2026 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: 
судді Бредіхіна Ю.Ю.,
за участю секретаря Іванової А.О.,
позивача – не з`явився,
відповідача – не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,
установив:
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Позивач звернулась до суду із позовом до  ОСОБА_2  про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем, який зареєстровано 24 березня 2015 року в Турецькій республіці, Муніціпалітет Анталія, район – Муратпаша.
На підтвердження реєстрації шлюбу видане свідоцтво про шлюбу №2015/3-44. 
В шлюбі у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ними, як подружжям відсутні спільні інтереси, вони мають діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, зникло взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. 
Відповідач у 2018 році поїхав до Туреччини із з того часу до дружини та дітей не повертався.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою суду від 09.04.2025 року відкрито спрощене провадження у справі з викликом (повідомленням) сторін.
Ухвалою суду від 25.06.2026 року, у зв`язку із тим, що рішенням Вищої ради правосуддя від 18.06.2026 року №1226/0/15-26 суддю ОСОБА_4 звільнено у відставку у зв`язку з поданням заяви про відставку, справу передано до провадження судді Бредіхіна Ю.Ю.
До судового засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. 
Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом – ЦПК України), суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.
Шлюб між сторонами по справі зареєстрований 24 березня 2015 року в Турецькій республіці, Муніціпалітет Анталія, район – Муратпаша.
На підтвердження реєстрації шлюбу видане свідоцтво про шлюбу №2015/3-44. 
В шлюбі у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На даний час подружжя не підтримує шлюбних відносин через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть.
Позивач із дитиною проживають на території України. 
IV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.
Статтею 497 ЦПК України зазначено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Статтею 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.
Приписами ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» унормовано, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Виходячи зі змісту міжнародних договорів України про правову допомогу, компетенція судів з вирішення справ про розірвання шлюбу може визначатися за декількома критеріями: 1) суд держави спільного громадянства подружжя; 2) суд держави громадянства одного з подружжя; 2) суд держави місця проживання одного з подружжя; 3) суд держави останнього спільного місця проживання подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є (ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).
Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України (далі за текстом – СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, відсутнє взаєморозуміння. Сім`я розпалася та існує формально. Сторони разом не проживають. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.
Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно із частиною другої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Частиною третьою статті 115 СК України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Керуючись статтями 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
вирішив:
позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса: АДРЕСА_1 ) та  ОСОБА_2  (громадянин Турецької республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , який зареєстровано 24 березня 2015 року в Турецькій республіці, Муніціпалітет Анталія, район – Муратпаша, свідоцтво про шлюб №№ НОМЕР_2 .
Шлюб вважати припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Роз`яснити сторонам, що шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Ю.Ю. Бредіхін