Справа № 148/707/26 
Провадження №2-о/148/51/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року Тульчинський районний суд Вінницької області 
в складі: судді Штифурко Л.А.
секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту родинних відносин,-

встановив:

В березні 2026 року адвокат Кугутюк О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаною вище заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Торків (стара назва с. Жабокрич) Тульчинського району Вінницької області. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.04.1968, виданого Пеньківською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, його батьками записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00046711098 від 28.08.2024 щодо актового запису № 3 від 19.04.1968, складеного виконавчим комітетом Пенківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, про народження ОСОБА_1 його батьком значиться - ОСОБА_4 , минуло 29 років, а матір`ю - ОСОБА_5 , минуло 22 роки.
Аналогічні відомості щодо написання даних батька заявника значаться і у його свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.05.1967, виданого Копіївською сільською радою Тульчинського району.
Первинний актовий запис про народження батька заявника втрачений, що підтверджується відповіддю архіву.
Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 16.04.1998 Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області, батько заявника значиться як ОСОБА_3 , а не Чорнопиский.
З використанням зазначеного паспорта та саме як « ОСОБА_3 », батько заявника реалізував майнові та особисті не майнові права, в тому числі: право на пенсію, соціальний захист від держави, отримав правовстановлюючі документи на майно, документи, що підтверджують інвалідність. Тому неодноразові прохання заявника щодо впорядкування особистих документів батько проігнорував, мотивуючи це поганим станом здоров`я, похилим віком і значними складнощами з внесенням змін та/або заміною документів.
Батько заявника, ОСОБА_3 , будучи повнолітньою, дієздатною особою, є єдиним суб`єктом, що може звернутися до органів реєстрації актів цивільного стану з приводу внесення змін в актові записи, складені щодо нього, однак не має наміру цього робити з зазначених вище підстав.
Враховуючи, що відомості у документах про шлюб і паспорті громадянина України ОСОБА_3 містять ряд розбіжностей, заявник позбавлений можливості внести зміни в дані про батька у власний актовий запис про народження, оскільки зміни, що вносяться в актовий запис про народження дитини, не можуть суперечити відомостям, які зазначені у актовому записі про шлюб батьків та їх народження.
Разом з тим, згідно експертного висновку за № 056/1346-а від 16.12.2025, наданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, у документах наданих ОСОБА_1 для дослідження прізвища « ОСОБА_6 » (у паспорті, свідоцтво про народження) та « ОСОБА_7 » (паспорт, довідка до акту МСЕК) попри розбіжності в орфографічній фіксації є ідентичними.
Указом президента України № 64/2022 від 24.02.2022, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, та триває до теперішнього часу.
У зв`язку з зазначеним, в Україні також оголошено загальну мобілізацію.
Так, будучи військовозобов`язаним та маючи підстави для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, заявник подав до ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву щодо надання відстрочки згідно п. 13 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» (не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи). Однак згідно повідомлення № 2002/198 від 06.01.2026 заявник отримав відмову у наданні відстрочки внаслідок відсутності одного із документів, що підтверджує інвалідність одного із батьків.
Відтак, оскільки заінтересована особа ОСОБА_3 не має намірів щодо впорядкування своїх документів та внесення змін у актові записи цивільного стану, з метою підтвердження родинного зв`язку з батьком, заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.
Підтвердження факту родинних відносин з батьком, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення для нього, при цьому спір про право відсутній, від встановлення факту родинних відносин залежить виникнення особистих немайнових прав, а саме можливість реалізувати законне право на відстрочку від призову під час мобілізації, а також майнових прав в подальшому при можливому оформленні спадкових прав в разі спадкування за законом.
В судовому засіданні 13.05.2026 заявник та його представник заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені у ній. Заявник пояснив, що йому 58 років і він у батька один син. Оскільки батько має інвалідність І групи, онкохворий, він здійснює за ним догляд. Через різницю в прізвищах його та батька, він не може оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. В досудовому порядку встановити факт, що ОСОБА_3 є його батьком, неможливо. В подальшому встановлення даного факту йому буде потрібно, щоб оформити спадщину після смерті батька. Оскільки  ОСОБА_3 є особою похилого віку, і йому важко пересуватися, то паспорт він обмінювати не буде, оскільки в разі обміну паспорта йому доведеться обмінювати всі документи, а це потребує часу і витрат, в судовому порядку їм це зробити простіше.  Просили заяву задовольнити.
Свідок ОСОБА_8 13.05.2026 в судовому засіданні пояснила, що вона добре знає заявника ОСОБА_9 та його батька ОСОБА_10 , проживає з ними в одному селі. Вони проживають за різними адресами. Мати заявника померла. ОСОБА_10 близько 86 років, він проживає сам, син навідується до нього та допомагає.
Свідок ОСОБА_11 13.05.2026 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявника ОСОБА_9 і кумою його батька ОСОБА_10 . ОСОБА_10 народився 1939 року, ОСОБА_9 постійно навідується до батька, допомагає йому.
Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його присутності, просить заявлені вимоги задовольнити.
Представник заінтересованої особи – ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі за наявними в матеріалах справи документами. 13.04.2026 від нього до суду надійшли письмові пояснення у справі (а.с. 28-29), в яких він просить вирішити справу на розсуд суду (а.с. 28-29).
В судове засідання 17.08.2026 заявник та його представник не з`явилися. Від представника заявника до суду надійшла заява з проханням провести судовий розгляд справи у його відсутність та відсутність заявника.
Оскільки неявка заявника та його представника не перешкоджали подальшому з`ясуванню обставин, суд завершив розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи,оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини.
Згідно копії паспорта серії НОМЕР_4 , виданого 21.12.1996 Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області, судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 14.01.1997 (а.с. 13).
Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_3 , виданого 16.04.1998 Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області, судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 22.05.1998 (а.с. 12).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , заповненого російською мовою, виданого 12.04.1959 Шпиківським ЗАГС, судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6  в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області , його батьком є ОСОБА_12 , а матір`ю – ОСОБА_13 (а.с. 7).
Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 від 21.05.1967, Копіївською с/р Тульчинського району с. Торків, 21.05.1967 ОСОБА_4 зареєстрував шлюб із ОСОБА_14 , яка змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.8).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого Пеньківським сіль. ЗАГС Томашпільського району Вінницької області 19.04.1968, судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками записані: батько – ОСОБА_4 , мати – ОСОБА_5 (а.с. 9).
З копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00046711098 від 28.08.2024 судом встановлено наявність актового запису №3 про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 , батьками якого згідно даного актового запису є: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 6-7).
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого Виконкомом Торківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 03.07.2014, судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 8).
З копії довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ від 16.02.2024 слідує, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю першої Б групи з 16.02.2024, причина інвалідності – загальне захворювання, інвалідність встановлена безтерміново, потребує сторонньої допомоги (а.с. 10).
Відповідно до копії листа від 28.11.2025 №08-2939/7 Державного архіву Вінницької області Вінницької обласної військової адміністрації ОСОБА_1 на його заяву від 28.11.2025 повідомлено, що книг актових записів про народження с. Комаргород Томашпільського (нині Тульчинського) району Вінницької області за 1939 рік в архіві на зберіганні немає, у зв`язку з чим неможливо надати довідку про народження ОСОБА_3 (а.с. 10 зв.бік).
Як слідує із копії заяви від 19.05.2025, зареєстрованої в реєстрі за №1700, посвідченої приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Сухомлин О.А., ОСОБА_3 , який є інвалідом І (першої) «Б» групи безтерміново, вдівець з 02 липня 2014 року, користуючись своїм правом на свободу робити власний вибір, обирає для здійснення свого утримання (догляду) та постійної сторонньої допомоги сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Бути на утриманні, отримувати постійний догляд та сторонню допомогу з бокуу інших осіб не бажає. Інших невійськовозобов`язані особи, які відповідно до закону повинні його утримувати, відсутні (а.с. 11).
З копії експертного висновку № 056/1346-а від 16.12.2025, наданого Українським бюро лінгвістичних експертиз на запи ОСОБА_1 повідомлено наступне. У практиці лінгвістичних експертиз відомі випадки орфографічного відображення в записах прізвищ, усупереч правописним нормам, характерних для української та російської мов асимілятивних фонетичних явищ. Зокрема орфографічного закріплення зазнавали явища асиміляції приголосних перед суфіксами -зьк, -ськ, -цьк на зразок: Воронезький / Воронежський; Гавроський / Гаврошський, Спаський / Спасський, Заболоцький / Заболотський тощо. Варіативність документальних записів прізвищ, які містять зазначені звукосполучення, нерідко ускладнювалася посередництвом інших слов`янських мов, зокрема польської, білоруської, російської, та впливом фонетичних особливостей місцевої говірки. Зокрема, під впливом російської орфоепії в українських документальних записах прізвищ трапляються випадки сплутування літер о / е після шиплячих, що є наслідком історичних чергувань, притаманних східнослов`янським мовам. Ідентифікація таких записів базується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами.
З урахуванням зазначеного записи прізвища українською мовою ЧОРНОПИСКИЙ / ЧОРНОПИСКА (паспорт, запис ОСОБА_1 ; свідоцтво про народження, запис ОСОБА_1 , батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 ) та ОСОБА_15 (паспорт; довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, запис ОСОБА_3 ), а також записи російською мовою ЧОРНОПИСКИЙ (паспорт, запис ОСОБА_16 ), ОСОБА_15 (свідоцтво про народження; паспорт, запис ОСОБА_17 ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, є ідентичними.
З метою захисту персональних даних реквізити документів, наданих для експертизи, у цьому експертному висновку не наводяться. Автентичність документів встановлюється за місцем подання цього експертного висновку (а.с. 11 зв.бік).
З копії повідомлення за підписом ТВО начальника  ІНФОРМАЦІЯ_8 2002/198 від 06.01.2026, адресованого ОСОБА_1 , судом встановлено, що комісією ІНФОРМАЦІЯ_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , органу СБУ, розвідувального органу України) розглянуто заяву ОСОБА_1 та підтвердні документи щодо надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
За результатами розгляду документів на відстрочку комісія протоколом №105 від 26.12.2025 ухвалила рішення про відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та повідомила, що він підлягаєте призову па військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови: відсутність документів, визначених у Додатку 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, та необхідних для підтвердження права на відстрочку па підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: відсутність одного з документів, що підтверджує інвалідність одного з батьків (а.с. 15).
Вирішуючи заявлені ОСОБА_1 вимоги щодо встановлення факту родинних відносин, суд виходить із такого.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення."
Також згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 суд вправі розглядати справи про встановлення фактів родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. 
Стаття 318 ЦПК України передбачає, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Слід зазначити, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Об`єктом судового захисту при розгляді справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є охоронювані законом інтереси, а предметом судової діяльності – встановлення юридичних фактів із метою забезпечення реалізації особою належних їй суб`єктивних прав.
Отже, для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки.
Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18.
Звертаючись до суду із даною заявою заявник вказав, що від встановлення факту родинних відносин залежить виникнення у нього особистих немайнових прав, а саме: можливість реалізувати ним законне право на відстрочку від призову під час мобілізації. таку ж позицію він підтримав у судовому засдіанні, а також доповнив, що від встановлення даного факту у нього в майбутньому буде змога оформити майнові права після смерті батька.
В ході судового розгляду судом дійсно встановлено, що заявник звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою щодо надання відстрочки згідно з п.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". 06.01.2026 він отримав відмову у наданні відстрочки. Однак така відмова повязана не у звязку з непідтвердженням родинних відносин із батьком, на що він посилається, а у зв`язку з відсутністю одного з документів, що підтверджує інвалідність одного з батьків, вказане слідує із повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 15).
Під час судового розгляду свідками підтверджено, що заявник є сином ОСОБА_3 . Водночас, через розбіжності у написанні прізвища батька та його самого в документах, заявник вважає, що факт родинних відносин слід встановити у судовому порядку, і лише рішення суду дозволить йому оформити відстрочку від мобілізації, інші права, а також позбавить необхідності змінювати документи, що потребує значного часу та витрат.
У звязку з цим суд вважає необхідним зазначити, що існує два порядки (способи) встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий, які за своїм змістом є взаємовиключними (постанова Верховного Суду від 26.06.2025у у справі № 760/14564/24). Юридичні факти, що можуть бути встановлені судом, перераховані в ч .1 ст.315 ЦПК України, але їх перелік не є вичерпним.
Юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21). Юридичні факти, щодо яких існує позасудовий порядок їх встановлення, не підлягають встановленню судами.
Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.
У справах цієї категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявники повинні подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесення виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право. Разом з тим, підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від обставин.
Частиною 7 ст.19 ЦПК України регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 
– факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення; 
– встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює таким особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; 
– заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); 
– чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18, від 18.01.2024 у справі №560/17953/21. 
Водночас, на час звернення до суду і батько, і син - заявник є живими. А юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав заявника, які наявні в реальній дійсності та не встановлюються на майбутнє.
Більш того, підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від виниклих обставин.
Так, з огляду на те, що в актовому записі про народження №3 від 19.04.1968 (а.с.6) батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записані: батько – ОСОБА_4 , а матірю – ОСОБА_5 (а.с. 6), суд допускає, що розбіжності в документах (паспорті ОСОБА_3 , свідоцтві про народження та паспорті ОСОБА_1 ) могли відбутися при зміні ОСОБА_3 паспорта ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Водночас п.16 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992, зі змінами передбачено можливість обміну у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.
Тобто, і батько, і син, будучи живими дієздатними особами, не позбавлені можливості звернутися, зокрема, до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження або до органу міграційної служби для обміну паспорту, оскільки за життя будь-який громадянин не позбавлений права уточнити правильність написання свого прізвища, ім`я та по батькові і дати народження.
Жодних доказів звернення заявника, його батька ОСОБА_3 до органу міграційної служби для обміну паспорту, органів ДРАЦС з приводу внесення виправлень у документи щодо прізвища, матеріали справи не містять.
Оскільки підтвердження факту родинних відносин між живими людьми, як вже зазначалося, можна вирішити іншим шляхом (внесення змін до відповідних документів у встановленому законом порядку), беручи до уваги, що в даному випадку заявник не вичерпав всі можливості позасудового порядку встановлення факту родинних відносин із батьком, суд вважає, що заявлені вимоги є безпідставними.
Доводи заявника про те, що батько заявника не має намірів щодо впорядкування своїх документів та внесення змін до актових записів цивільного стану, не є підставою для встановлення факту, про який він просить.
Встановивши такий факт, за наявності чинного порядку виправлення помилок, суд тим самим легалізує помилку в паспорті, підмінивши собою орган ДМС/ДРАЦС, або перебере на себе функції іншого органу державної влади, що є недопустимим.
Суд наголошує, що порядок окремого провадження не може бути використаний як інструмент для обходу законних процедур, встановлених державою для виправлення помилок у паспортних документах чи актових записах. Суб`єктивне небажання особи («не хоче міняти паспорт, інші документи») є життєвим фактором і не свідчить про об`єктивну неможливість захисту чи відновлення права в позасудовому порядку, що виключає можливість задоволення заяви на підставі ч. 1 ст. 315 ЦПК України. 
Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявником обрано неналежний та передчасний спосіб захисту, оскільки наявність розбіжностей у паспорті живої та дієздатної особи (батька) за наявності чинного порядку їх усунення не може бути підставою для встановлення факту родинних відносин у судовому порядку. З огляду на об`єктивну відсутність правових підстав, у задоволенні заяви слід відмовити.
Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
У звязку з залишенням заяви без задоволення, сплачений заявником судовий збір підлягає зарахуванню в дохід держави. 
На підставі викладеного, керуючись п.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ст. ст. 4, 13, 223, 247, 263-265, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, суд,-
ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту родинних відносин - залишити без задоволення.
Судові витрати залишити за заявником.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене в день його проголошення, або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 28.08.2026.

Суддя Л.А. Штифурко