П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/39668/24	
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.
Дата і місце ухвалення 26.03.2026р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бойка А.В.,
суддів: Тарновецький І.І.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «ТУКУРУЙ» та Головного управління ДПС в Одеській області на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026р. у справі №420/39668/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТУКУРУЙ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:
У грудні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТУКУРУЙ» звернулось до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №33275/15-32-04-06 від 09.08.2024 року, яким до товариства застосовано штраф у розмірі 100371,25 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №33275/15-32-04-06 від 09.08.2024 року в частині застосування штрафних санкцій на суму 12500 грн.
У задоволенні решти позову відмовлено.
Додатковим рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2026 року було задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю “ТУКУРУЙ” про стягнення витрат на правничу допомогу та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариство з обмеженою відповідальністю “ТУКУРУЙ” витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 709,65 грн. 
Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області та ТОВ «ТУКУРУЙ» подали апеляційні скарги.
В обґрунтування апеляційної скарги товариство посилалось на те, що зі змісту додаткового рішення суду від 26.03.2026 року вбачається, що суд першої інстанції здійснив розподіл судових витрат на правничу допомогу з урахуванням принципу пропорційності, саме: судові витрати ТОВ "ТУКУРУЙ" за надання професійної правничої допомоги в суді першої інстанції в загальній сумі 5700,00 грн. розподілив та стягнув на користь ТОВ "ТУКУРУЙ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області в розмірі 709,65 грн. (5700,00 грн. х 12,45%/100%), з урахуванням частини задоволених вимог по суті спору, відповідно до рішення суду від 11.03.2026 року. 
Апелянт зазначив, що за таких обставин, суд визнав судові витрати ТОВ "ТУКУРУЙ" визнані співмірними, обґрунтованими та документально підтвердженими, але їх стягнення здійснив пропорційно до задоволеної частини позовних вимог по суті спору. 
Апелянт посилався на те, що відповідно до положень ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. 
В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що станом на день подання даної апеляційної скарги, і позивач, і відповідач скористались своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду від 11.03.2026 року, а за результатами розгляду цих скарг зазначені розрахунки щодо пропорційності розподілу судових витрат можуть бути змінені, в залежності від прийнятого судом апеляційної інстанції судового рішення по суті розгляду цих апеляційних скарг.
З огляду на це ТОВ "ТУКРУЙ" вважає, що додаткове рішення від 26.03.2023року є незаконним та необґрунтованим і підлягає скасуванню та зміною розподілу судових витрат на правничу допомогу (враховуючи результати розгляду апеляційних скарг на рішення суду від 11.03.2026), з ухвалення нового рішення про задоволення вимог ТОВ "ТУКУРУЙ" в повному обсязі щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу на суму 5700,00 грн., викладеному в клопотанні про приєднання доказів судових витрат на правничу допомогу від 16.03.2026 року.
В свою чергу Головне управління ДПС в Одеській області у поданій апеляційній скарзі посилалось на те, що представником позивача не дотримано вимоги частин четвертої та п`ятої статті 134 КСУ України. Апелянт зазначив, що представником позивача не було надано до Головного управління ДПС в Одеській області належного детального розрахунку із описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Адвокатом не зазначається жодної інформації щодо взагалі витраченого часу на супроводження даної судової справи. 
Також апелянт посилався на те, що з вимог процесуального законодавства випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії, складністю справи, ціною позову. На думку апелянта сума відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 709,65 грн. не є співмірною зі складністю справи, оскільки судова справа № 420/39668/24 за своєю суттю є абсолютно нескладною, із наявною сталою судовою практикою та необхідністю лише визначення судом фактичних обставин та їх відповідність вимогам чинного законодавства, а тому, на думку апелянта, будь-якої підготовки до розгляду даної справи з боку позивача не вимагається.
Апелянт вказав на те, що позивач не надав суду доказів ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат.
В апеляційній скарзі зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. 
Апелянт вважає, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги. 
З огляду на зазначене ГУ ПС в Одеській області просило скасувати додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2026 року по справі № 420/39668/24.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне:
Частиною першою статті 252 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
За положеннями ч. 2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Частинами 4-5 статті 252 КАС України передбачено, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).
Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Як вбачається з матеріалів справи, 16.03.2026 року представником позивача було подано до суду першої інстанції клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, в якій просив стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 709,65 грн.
Представник позивача посилався на те, що умовами договору про надання правничої допомоги №01-11/09/20 від 11.09.2020 і укладеного до договору Завдання №6 від 16.12.2024 було визначено погодинну форму оплати, розмір гонорару та відповідно розмір понесених ТОВ "ТУКУРУЙ" витрат на правничу допомогу визначено, з урахуванням фактичного обсягу наданої правничої допомоги та витраченого на це часу в суді першої інстанції, після прийняття відповідного рішення суду від 11.03.2026 по справі №420/39668/24 - у складеному та підписаному між ТОВ "ТУКУРУЙ" та Адвокатським об`єднанням "Смирнов, Тарасевич та партнери" Акті прийому-передачі наданої правничої допомоги №1 від 12.03.2026, а також Звіті про надану правничу допомогу №1/6-01- 1/09/20 від 12.03.2026 та Рахунку на оплату правничої допомоги №01/12032026 від 12.03.2026, - всього на суму 5700,00 грн.
Представник позивача вказав, що ТОВ "ТУКУРУЙ" сплатило Адвокатському об`єднанню "Смирнов, Тарасевич та партнери" вищезазначену суму за надану правничу допомогу, що підтверджується платіжною інструкцією №2756 від 16.03.2026. 
З огляду на ухвалене судом першої інстанції рішення від 11.03.2026 року по суті позовних вимог, з урахуванням принципу пропорційності (ч.3 ст.139 КАС України) представник позивача просив стягнути на користь ТОВ "ТУКУРУЙ" витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 709,65 грн. 
Судом встановлено, що 11.09.2020 року ТОВ "ТУКУРУЙ" уклало з Адвокатським об`єднанням "Смирнов, Тарасевич та партнери" договір про надання правничої допомоги №01-11/09/20, за умовами якого Адвокатське об`єднання зобов`язалось надавати товариству правову допомогу, а Клієнт зобов`язався оплачувати надання адвокатським об`єднанням правової допомоги та фактичних витрат, необхідних для виконання умов договору.
Пунктом 3 Договору передбачено, що правова допомога, в рамках цього Договору, надається на умовах оплати, передбачених цим розділом Договору, якщо інше прямо не буде передбачено в Завданні, оформленому Сторонами до початку надання Правової допомоги.
Клієнт оплачує правову допомогу, оформлену відповідно до п. 3.3. або, альтернативно, відповідно до п.3.6. цього Договору, за фактом її надання, якщо Сторони не домовляться при підписанні конкретного Завдання про часткову або повну попередню оплату. 
Винагорода (гонорар) Адвокатського об`єднання за надану правову допомогу розраховується як добуток цілих астрономічних годин та/або частини такої години, протягом яких надавалася правова допомога, і індивідуальних погодинних ставок спеціалістів Адвокатського об`єднання, розмір яких вказаний в п. 3.4. цього Договору. Період часу надання правової допомоги, у разі необхідності її надання поза місцезнаходженням офісу Адвокатського об`єднання, розраховується з моменту виїзду спеціаліста Адвокатського об`єднання з офісу і закінчується моментом його повернення до офісу.
Для оплати Правової допомоги Адвокатське об`єднання щомісяця в період з 01 по 05 число місяця, наступного за звітним (за виключенням строків особливого порядку виставлення Адвокатським об`єднанням Клієнту Рахунку-фактури в порядку п.2.3. цього Договору), передає Клієнту Рахунок-фактуру та Акт, що включає в себе наступні дані: опис наданої правової допомоги; кваліфікація спеціалістів Адвокатського об`єднання, які надавали правову допомогу; календарні дати надання правової допомоги; кількість відпрацьованих годин при наданні Правової допомоги; вартість наданої правової допомоги, що розрахована на підставі індивідуальних погодинних ставок задіяних спеціалістів Адвокатського об`єднання, які надавали Правову допомогу.
Пунктом 3.4 Договору визначено, що індивідуальні погодинні ставки спеціалістів Адвокатського об`єднання складають: адвокат – 1500 грн. за 1 год; помічник адвоката/технічний персонал – 750 грн. за 1 год.
Додатковою угодою від 28.06.2023 року були внесені зміни до Договору №01/12032026 від 12.03.2026, в наступних частинах: в назві та у тексті Договору всі слова та словосполучення "правова допомога" у всіх відмінках замінено словами та словосполученнями "правнича допомога" у відповідному відмінку ,а також внесено зміни в частині визначення банківського рахунку Адвокатського об`єднання, на який сплачуються кошти в рахунок оплати правничої допомоги та відшкодування/компенсації витрат за цим Договором, а також в частині реквізитів Сторін.
Позивачем також було надано до суду Завдання №6 від 16.12.2024 року до договору 01-11/09/20 від 11.09.2020 про надання правничої допомоги, за яким Клієнт доручає Адвокатському об`єднанню надати наступну правничу допомогу, пов`язану з діяльністю Клієнта - захист прав та законних інтересів Клієнта при підготовці і зверненні до адміністративного суду, а також судовому розгляді (у судах всіх інстанцій) позовної заяви Клієнта про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №33275/15-32-04-06 від 09.08.2024. 
Виходячи з сформованих Клієнтом цілей Сторони погодили наступний обсяг і зміст правничої допомоги, що надається Адвокатським об`єднанням Клієнту за цим Завданням: 
- правовий аналіз наданих Клієнтом документів та повідомленої інформації, пов`язаних із виконанням цього Завдання; 
- підготовка, підписання та подання/направлення від імені або в інтересах Клієнта позовної заяви до відповідного окружного адміністративного суду (в тому числі через Електронний суд), обумовленої п. 1 даного Завдання; 
- представництво інтересів Клієнта в адміністративних судах першої, апеляційної та касаційної інстанції при розгляді судами справи за позовною заявою Клієнта, обумовленої п. 1 даного Завдання; 
- підготовка, підписання та подання/направлення будь-яких юридично значимих документів, в тому числі, але не виключно, заяв по суті, заяв, скарг, клопотань, заперечень, пояснень, апеляційних та касаційних скарг на судові рішення (ухвали, рішення, постанови), а також відзивів на них, інших документів під час судового розгляду в адміністративних судах будь-якої інстанції;
- підготовка та подання в інтересах Клієнта адвокатських запитів, запитів чи будь-яких інших видів звернень для отримання документів та інформації, пов`язаних із виконанням цього Завдання; 
- представництво прав та законних інтересів Клієнта в будь-яких державних органах та органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях будь-яких організаційно-правових форм та різних форм власності, при вирішенні будь-яких питань, що стосуються законних прав та інтересів Клієнта, пов`язаних із виконанням цього Завдання, в тому числі з правом підписання та подання до них будь-яких звернень від імені чи в інтересах Клієнта; 
- надання Клієнту консультацій по правовим питанням, пов`язаним із виконанням цього Завдання; 
- надання інших видів правничої допомоги, пов`язаних із виконанням цього Завдання, спрямованої на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення, не обмежуючи ніяких інших повноважень спеціалістів Адвокатського об`єднання, що ґрунтуються на Договорі, цьому Завданні та/або повноважень, що випливають з обстановки, у якій діють спеціалісти Адвокатського об`єднання при наданні правничої допомоги, з правами безпосередньо представляти та/або здійснювати, та/або захищати права та законні інтереси Клієнта з усіх питань, що пов`язані, випливають або будь-яким чином пов`язані з Клієнтом або можуть будь-яким чином вплинути на Клієнта чи надання йому правничої допомоги, з наданням спеціалістам Адвокатського об`єднання усіх прав, які надані чинним законодавством Клієнту, в залежності від його статусу в конкретних правовідносинах чи процесуального статусу, визначеного процесуальним законом або будь-яким іншим законом чи підзаконним актом, а також повноважень, які надані адвокатам, згідно Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" - з правом підписувати та подавати будь-які документи від імені та/або в інтересах Клієнта.
Пунктами 4-6 Завдання визначено, що розмір винагороди (гонорару) Адвокатського об`єднання за цим Завданням визначається: на підставі індивідуальних погодинних ставок спеціалістів Адвокатського об`єднання, відповідно до п.п.3.3, 3.4, 3.5 Договору. Порядок і терміни відшкодування/компенсації витрат, понесених Адвокатським об`єднанням, у зв`язку з наданням Правничої допомоги за цим Завданням: відповідно до п.3.11 Договору. Умови і терміни оплати Правничої допомоги за цим Завданням та відшкодування/компенсації витрат: відповідно до п.п.3.3, 3.8, 3.9, 3.11 Договору, а також особливостей, визначених у даному Завданні.
Сторони також погодили, що звітність (акт приймання передачі, звіт та рахунок щодо наданої правничої допомоги) складається після прийняття судом відповідної інстанції (першої, апеляційної, касаційної) судового рішення, яким розглянуто судову справу по суті, або прийняття судом відповідної інстанції судового рішення, яким провадження у справі закривається, в тому числі апеляційне та касаційне.
До заяви про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат позивач долучив: 
1) Акт №1 прийому-передачі наданої правничої допомоги від 12.03.2026 року за Завданням №6 від 16.12.2024 до Договору № 01-11/09/20 вiд 11.09.2020 року, у змісті якого зазначено, що Адвокатським об`єднанням надано, а Клієнтом прийнято правничу допомогу, пов`язану діяльністю Клієнта (надалі іменується - "Правнича допомога"), - стосовно захисту прав та законних інтересів Клієнта у судовій справі №420/39668/24, в об`ємах, визначених п. 2 цього Акту. Визначено період. в якому була надана правнича допомога: з 16.12.2024 по 12.03.2026.
В акті вказано, що обсяг, зміст детальний опис та об`єм наданої Адвокатським об`єднанням Клієнту правничої допомоги міститься у Звіті №1/6-01-11/09/20 від 12.03.2026 року.
В п. 6 Акту вказано, що розмір винагороди (гонорару) Адвокатського об`єднання за надану правничу допомогу склав: 5 700,00 грн. Умови та термін оплати Клієнтом Правничої допомоги, наданої Адвокатським об`єднанням: протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання Сторонами цього Акту та одержання відповідного Рахунку.
У пункті 9 Акту зазначено, що підписання Клієнтом цього Акта свідчить про отримання Клієнтом від Адвокатського об`єднання: Звіту №1/6-01-11/09/20 від 12.03.2026; Рахунку на оплату Правничої допомоги №01/12032026 від 12.03.2026.
2) Звіт № 1/6-01-11/09/20 від 12.03.2026 року про надану правничу допомогу за Завданням №6 від 16.12.2024 до Договору №01-11/09/20 від 11.09.2020 року.
У Звіті зазначено, що Адвокатське об`єднання "Смирнов, Тарасевич та партнери" (далі - "Адвокатське об`єднання") у період з 16.12.2024 по 12.03.2026 надало ТОВ "ТУКУРУЙ" (далі - "Клієнт") наступну правничу допомогу:
- підготовка (в тому числі вивчення та правовий аналіз наданих клієнтом документів) та направлення через Електронний кабінет ЄСІТС до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви (з додатками) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №33275/15-32-04-06 від 09.08.2024 (8 наступному присвоєно унікальний номер судової справи №420/39668/24) – кількість годин – 2,3, ставка - 1 500,00 грн., загальна вартість 3 300 грн.
- підготовка (в тому числі вивчення та правовий аналіз відзиву Головного управління ДПС в Одеській області від 10.01.2025) та направлення через Електронний кабінет ЄСІТС до Одеського окружного адміністративного суду відповіді на відзив по справі №420/39668/24, - кількість годин – 1, ставка - 1 500,00 грн., загальна вартість 1 500 грн.;
- підготовка та направлення через Електронний кабінет ЄСІТС до Одеського окружного адміністративного суду клопотання про приєднання доказів по справі - кількість годин – 0,4, ставка - 1 500,00 грн., загальна вартість 600 грн.;
- підготовка проекту клопотання до Одеського окружного адміністративного суду про приєднання доказів судових витрат на правничу допомогу по справі №420/39668/24, - кількість годин – 0,2, ставка - 1 500,00 грн., загальна вартість 300 грн.
Всього згідно звіту вартість наданих послуг правничої допомоги склала – 5700 грн.
Також позивачем був наданий до суду рахунок на оплату правничої допомоги від 12.03.2026 року № 01/12032026, в якому визначено суму винагороди (гонорару) Адвокатського об`єднання - 5700 грн.
Крім того надано платіжну інструкцію № 2756 від 16.03.2026 року, згідно якої ТОВ «ТУКУРУЙ» сплатило на користь Адвокатського об`єднання «Смирнов, Тарасевич та партнери» 5700 грн. в якості оплати правничої допомоги згiдно Акту № 1 вiд 12.03.26 р. за Завданням № 6 вiд 16.12.2024 по договору № 01- 11/09/20 вiд 11.09.2020 р.
Таким чином позивачем надані належні докази у підтвердження понесених товариством витрат на правничу допомогу, які підтверджують факт отримання позивачем послуг адвоката в суді першої інстанції.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) зазначено, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справах № 810/3806/18, № 810/2816/18, № 810/3806/18), від 22 листопада 2019 року у справі № 810/1502/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції врахував положення частини 3 статті 139 КАС України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судом встановлено, що адміністративний позов ТОВ "ТУКУРУЙ" містить вимогу майнового характеру на суму 100371,25 грн. (сума за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням відповідача). 
За результатами розгляду справи №420/39668/24 по суті судом першої інстанції ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ "ТУКУРУЙ", а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №33275/15-32-04-06 від 09.08.2024 року в частині застосування штрафних санкцій на суму 12500 грн., що складає 12,45% від ціни позову. 
З урахуванням принципу пропорційності (ч.3 ст.139 КАС України) судові витрати ТОВ "ТУКУРУЙ" за надання професійної правничої допомоги в суді першої інстанції в сумі 5700,00 грн. були розподілені судом першої інстанції шляхом їх стягнення на користь ТОВ "ТУКУРУЙ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області в розмірі 709,65 грн. (5700,00 грн. х 12,45%/100%).
Визначена судом першої інстанції сума витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ТУКУРУЙ» є документально підтвердженою, справедливою та пропорційною у даній справі.
Щодо доводів Головного управління ДПС про ненадання позивачем детального розрахунку із описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також не надання інформації щодо витраченого часу на супроводження даної судової справи, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем був наданий до суду першої інстанції Звіт № 1/6-01-11/09/20 від 12.03.2026 року про надану правничу допомогу за Завданням №6 від 16.12.2024 до Договору №01-11/09/20 від 11.09.2020 року, в якому міститься конкретний опис виконаних адвокатом робіт у межах надання правничої допомоги та в кому зазначено витрачений адвокатом час, ставку, за якою розраховано вартість робіт та безпосередньо визначено вартість наданих послуг.
Колегія суддів також відхиляє як безпідставні посилання відповідача на відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу з огляду на ненадання адвокатом Книги обліку доходів та витрат, оскільки вказану Книгу ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, тоді, як в даному випадку позивачем був укладений договір про надання правничої допомоги з адвокатським об`єднанням, яке є юридичною особою.
Крім того, предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі, тому для підтвердження витрат на правову допомогу дані з Книги обліку доходів і витрат адвоката не потрібні (постанова Верховного Суду (КАС) № 569/17904/17 від 01.10.2018 р.). Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору.
Слід зазначити, що в обґрунтування наявності підстав для скасування додаткового рішення у справі ТОВ «ТУКУРУЙ» посилалось лише на необхідність перерозподілу судових витрат у разі задоволення поданої на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2026 року, яким вирішено справу по суті, апеляційної скарги.
Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
В свою чергу постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2026 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТУКУРУЙ» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року – без змін. Вказане свідчить про відсутність підстав для перерозподілу судових витрат у суду апеляційної інстанції.
На підставі викладеного у сукупності колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про розподіл судових витрат правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційних скарг не вбачається.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «ТУКУРУЙ» та Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: І.І. Тарновецький 

Суддя: О.А. Шевчук