Справа № 505/1695/26
Провадження № 2-а/505/97/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року         місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді – Білоуса В.М.,
за участю секретаря – Негрескул Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Подільська в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чібірдін Олександр Володимирович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №506540 від 30.04.2026 року, -
В С Т А Н О В И В :
До Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чібірдін О.В. до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №506540 від 30.04.2026 року, якою його визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що 30.04.2026 року посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову №506540 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач не погоджується з даною постановою оскільки остання винесена з порушенням встановленого законодавством строку на притягнення особи до адміністративної відповідальності, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Представник позивача стверджує, що 06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 був оголошений в розшук, у зв`язку із порушенням військового обліку або законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Для з`ясування обставин щодо вчиненого правопорушення, позивач 27 квітня 2026 року через мобільний застосунок Резерв+ надав заяву про розгляд справи без його участі. 30 квітня 2026 року позивачу стало відомо про постанову №506540 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.3 ст. 210-1 КУпАП, винесеною посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить скасувати постанову №506540 від 30.04.2026 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Чібірдін Олександр Володимирович у судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявна заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність позивача та його представника.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, про що свідчить довідка про доставку електронного документу, причин поважності своєї неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву та витребувані судом докази по справі до суду не надав.
Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття в судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи проводиться за відсутності учасників справи у порядку письмового провадження, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку про задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.
Положеннями ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаним.
06 жовтня 2026 року ОСОБА_1 був оголошений в розшук, у зв`язку із порушенням військового обліку або законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
30 квітня 2026 року посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №506540, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Під час оновлення позивачем військово-облікових даних було зазначено актуальну адресу проживання. Окрім того, позивач стверджує, що місце проживання не змінилось в частині населеного пункту та району, у зв`язку з чим в останнього не виникло обов`язку повторно ставати на військовий облік, оскільки він вже перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Частина 1 ст. 210-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані:
- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду (абзац 1);
- надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом (абзац 2);
- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (абзац 3).
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Згідно з ст. 283 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до ч. 9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210,210-1цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відтак, днем виявлення порушення є наступний день за днем не встановлення позивачем на військовий облік за новою адресою, тобто 07.10.2025 року.
Однак, як слідує із наявних матеріалів у справі, постанова №506540 за справою про адміністративне правопорушення щодо позивача за ч.3 ст. 210-1 КУпАП була винесена посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 лише 30.04.2026 року.
Із наведеного слідує, що граничною датою накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ознаками вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, у даному конкретному випадку, є 07.01.2026 року.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.
Суд звертає увагу, що положення ч. 2 ст. 77 КАС України перекладають обов`язок доказування правомірності оскаржуваного рішення на відповідача, однак у цій справі таких доказів відповідачем суду не надано.
Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені позивачем аргументи є обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити, справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КупАП.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Крім того, суд зауважає і на тому, що відповідачем не було доведено вини позивача.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим, і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.
Всупереч даним вимогам, вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведена наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення та правомірність винесеної ним постанови про накладення на позивача штрафу, передбаченого санкцією статті 210-1 КУпАП.
За таких обставин, суд, з урахуванням положень пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 77 та частини четвертої статті 159 КАС України вважає, що доводи позивача щодо того, що оскаржувана постанова була прийнята після закінчення встановленого законодавством строку на притягнення особи до адміністративної відповідальності, і базувалась на непідтверджених припущеннях, є обґрунтованими, а відповідач доказів на спростування наведеного не надав.
Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, постанову №506540 від 30.04.2026 року потрібно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 судових витрат у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 139, 143, 241, 242, 244, 245, 246,255, 268-272, 286, 297 КАС України, ст. ст. 210-1, 245, 251, 252, 254, 256, 258, 277, 277-2, 278, 280, 283, 293 КУпАП, суд-
У Х В А Л И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чібірдін Олександр Володимирович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №506540 від 30.04.2026 року – задовольнити.
Постанову  ІНФОРМАЦІЯ_1 від №506540 від 30.04.2026 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП – скасувати, а справу про адміністративне правопорушення – закрити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 07 липня 2026 року.

Суддя      В.М. Білоус