Справа № 158/2643/26
Провадження № 2/0158/1175/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/ЗАОЧНЕ/

10 серпня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді - Сіліч Ю.Л.,
з участю секретаря судового засідання - Оніщук Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В

Адвокат Поліщук В.А. в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна за набувальною давністю.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування квартири, який посвідчений 18.12.1991 року Ківерцівською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 2045, реєстраційного посвідчення від 26.12.1991 року, його вітчим ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Зазначає, що 20.09.1998 року мати позивача ОСОБА_3 – ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_4 . Після укладення шлюбу дошлюбне прізвище матері « ОСОБА_6 » змінилося на « ОСОБА_7 ». 
Вказує, що ще до укладення шлюбу, за згодою власника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 вселилися у вказане житлове приміщення. Року (а.с.
Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Мати позивача ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стверджує, що у 2005-2006 роках ОСОБА_1 викупив квартиру у ОСОБА_2 сплативши їй 8000 дол. США.
Посилаючись на те, що протягом 20 років ОСОБА_1 відкрито володіє квартирою, провів капітальний ремонт, здійснює догляд за нею, несе усі витрати по оплаті комунальних послуг та фактично викупив її у відповідача, просить суд визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , за набувальною давністю.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.06.2026 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.07.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та представник відповідача – адвокат Поліщук В.А., в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутності. Щодо постановлення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Відзиву на позовну заяву до суду не подала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , на праві власності належить ОСОБА_2 , що стверджується копією договору дарування, посвідченого 18.12.1991 року Ківерцівською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 2045, реєстраційним. посвідченням від 26.12.1991 року та повідомленням КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради № 3319/01-04 від 29.05.2026 року (а.с.7, 8, 53).
Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.06.2015 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.07.2025 року, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.39).
Факт укладення шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_8 , підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 30.09.1998 року (а.с.13).
Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України).
Згідно роз`яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).
Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 не набув майно злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі, що свідчить про добросовісність його володіння квартирою АДРЕСА_2 . Всі витрати по утриманню та догляду за вказаним житлом здійснює позивач, оскільки більш ніж 20 років володіє вказаною квартирою, утримує її в належному стані, сплачує відповідні комунальні платежі.
Факт відкритості та безперервності володіння ОСОБА_1 спірною квартирою підтверджується матеріалами справи.
Таким чином, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позивачем у повній мірі доведено, що вона добросовісно заволодів квартирою АДРЕСА_2 , відкрито та безперервно володіє спірним майном більш, ніж 10 років, а відтак суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку набувальної давності.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 182, 328, 335, 344, 392 ЦК України, суд 

У Х В А Л И В

Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .
Представник позивача – ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_3 . 
Відповідач - ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч