П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/449/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Жданкіна Наталія Володимирівна 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
14 вересня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання незаконним та скасування трудового договору в частині, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст позовних вимог.
1.1 Позивач звернувся до суду із позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання незаконним та скасування трудового договору в частині, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, в якому просить:
- визнати незаконним та скасувати пункт 8.1 розділу 8 трудового контракту № 292 від 05 грудня 2024 року, яким визначено строк дії даного трудового контракту 12 місяців - з 13 грудня 2024 року по 12 грудня 2025 року;
- трудовий контракт № 292 від 05 грудня 2024 року визнати таким, що укладений між ОСОБА_1 та Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку на невизначений строк (безстроково) від часу його укладення;
- визнати незаконним та скасувати наказ Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 468К «Про звільнення ОСОБА_1 » від 27.11.2025 року;
- поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору моніторингу та нагляду у Вінницькій області управління моніторингу та нагляду у регіонах департаменту нагляду за станом корпоративного управління та корпоративними фінансами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.
2. Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції та короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.
2.1 Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року позовну заяву повернуто позивачу.
2.2 Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем поєднано позовні вимоги, які належить розглядати в порядку адміністративного та цивільного судочинства. Тобто позивач з власної ініціативи об`єднав позовні вимоги без дотримання правил їх об`єднання.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
3.1 Не погодившись із ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.01.2026, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
3.2 В обґрунтування скарги позивач посилається на помилковість висновків суду першої інстанції та неповне з`ясування обставин справи.
3.3 Відповідач скористався правом на подання відзиву, в якому заперечив проти апеляційної скарги, зазначивши, що спір у частині вимог щодо визнання незаконним та скасування умов трудового договору (контракту), виник із трудових правовідносин та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
ІІ. Мотивувальна частина. 
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.
1.1 Стаття 169 КАС України передбачає декілька самостійних та незалежних одна від одної підстав для повернення позовної заяви. 
1.2 Так, пункт 6 частини четвертої статті 169 КАС України на підставі якого позов повернуто позивачу, передбачає окрему, самостійну підставу для повернення позовної заяви - порушення правил об`єднання позовних вимог. Ця підстава не передбачає попереднього залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків, оскільки йдеться не про дефект форми чи змісту заяви, який можна виправити шляхом доповнення чи уточнення в межах поданої заяви, а про структурну неможливість розгляду об`єднаних вимог у межах одного провадження.
1.3 Відповідно до частини першої статті 172 КАС України в одній позовній заяві можуть бути об`єднані пов`язані між собою позовні вимоги. Водночас частиною четвертою цієї статті не допускається об`єднання вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.
1.4 Як правильно встановив суд першої інстанції, позивачкою в одному позові об`єднано вимоги щодо умов трудового контракту з вимогами про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді.
1.5 При цьому суд першої інстанції обґрунтовано врахував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 12.02.2020 у справі № 693/1140/16-ц, згідно з яким спори щодо прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення охоплюють спори, що виникають саме у відносинах публічної служби, тоді як трудові спори працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах, до них не належать.
1.6 Доводи апелянта про її статус службовця Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та поширення на неї антикорупційного законодавства зазначеного висновку не спростовують, оскільки визначальним є характер конкретних спірних правовідносин. Вимоги позивача щодо пункту 8.1 трудового контракту та визнання його безстроковим безпосередньо стосуються умов трудового договору.
1.7 Посилання апелянта на те, що при укладенні трудового контракту відповідач вийшов за межі своїх повноважень, а також на дату набрання чинності Умовами найму працівників Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку стосуються правомірності контракту по суті та не спростовують висновку щодо недопустимості об`єднання зазначених вимог.
1.8 Аналогічний підхід щодо недопустимості об`єднання в одному провадженні вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, застосовано також Верховним Судом у постанові від 16.07.2025 у справі № 640/22123/22.
1.9 За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог та обґрунтовано застосував пункт 6 частини четвертої статті 169 КАС України.
1.10 Колегія суддів враховує, що повернення позовної заяви не є відмовою у захисті прав позивача і не позбавляє його права повторного звернення до суду з окремими позовними заявами, які відповідатимуть правилам юрисдикційної належності та об`єднання вимог, передбаченим КАС України. Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати процесуальним вимогам, установленим державою, за умови, що такі вимоги не позбавляють особу суті права на судовий захист (рішення у справі «Артіко проти Італії» від 13.05.1980).
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.
2.2 Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий | | | Кузьмишин В.М.
Судді | | | Сапальова Т.В.    Сушко О.О.