Справа № 559/610/26 
Провадження № 2/559/1027/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року м.Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі: головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2025 року представник ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 03.08.2021 між ТОВ «ФК «Джобер» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 711885 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно якого ТОВ «ФК «Джобер» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості та зворотності, та платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором.
Згідно умов кредитного договору сума кредиту складала 4000 грн. на строк 29 днів, яку ТОВ «ФК «Джобер» надало відповідачу, шляхом зарахування коштів на платіжну картку, а позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. У період договору було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою, яка становить 1,9 % в день. ТОВ «ФК «Джобер» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит на визначену в договорі суму.
Однак, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість загальною сумою 14324 грн., з яких: 4000 грн. – прострочена заборгованість за кредитом, 10324 грн. – нараховані проценти.
30.11.2023 між ТОВ «ФК «Джобер» та ТОВ «Фінансова Компанія Айкон Дебт Коллекшн» було укладено договір відступлення права вимоги №1-30/11/2023, згідно з умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія Айкон Дебт Коллекшн» набуло права вимоги за даним кредитним договором. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість загальною сумою 14324 грн., з яких: 4000 грн. – прострочена заборгованість за кредитом, 10324 грн. – нараховані проценти, а також понесені судові витрати у справі.
Ухвалою судді від 03.03.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. 
Представник позивача у позові просив розглянути справу в його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином згідно з вимогами ЦПК України. При цьому з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд взяв до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якого направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
До суду від відповідача не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у встановлений судом строк відзив на позов до суду не подав.
За відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Головуючий суддя перебував у планових відпустках з 13.04.2026 по 17.04.2026 та з 15.06.2026 по 15.07.2026 включно.
Датою ухвалення рішення у даній справі є 16.07.2026, тобто дата складання повного тексту рішення.
Судом встановлено, що 03.08.2021 року між ТОВ «ФК «Джобер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 711885 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Строк кредитування – 29 днів з 03.08.2021 по 31.08.2021, процентна ставка – 1,90% від суми кредиту. Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 30433%. Орієнтована загальна вартість кредиту – 6204 грн. (а.с.18-20).
Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 , та в якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови, що свідчить проте, що відповідач особисто та свідомо підписав кредитні документи та погодився на виконання умов Договору (а.с.17).
ТОВ «ФК «Джобер» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 4000 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Санрайз Фінанс» про успішність грошової операції проведеної 03.08.2021 на маска карти НОМЕР_1 , що належить відповідачу (а.с.28).
30.11.2023 між ТОВ «ФК «Джобер» та ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» укладено договір відступлення права вимоги № 1-30/11/2023 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором до відповідача (а.с.8-10).
Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-30/11/2023 ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 14324 грн., з яких: заборгованість по тілу – 4000 грн., заборгованість по відсотках – 10324 грн. (а.с. 23).
Згідно виписки з особового рахунку заборгованості за кредитним договором №711885 наданого позивачем заборгованість ОСОБА_1 складає 14324 грн., яка складається з наступного: 4000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 10324 грн. – заборгованість за відсотками. З даного розрахунку вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, а заборгованість відповідача залишилася не погашена (а.с.25 зворот-29).
З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором, згідно якої останнього було повідомлено про заміну кредитодавця згідно Договору факторингу № 1-30/11/2023 та про обов`язок ОСОБА_1 погасити наявну заборгованість (а.с.21).
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.
Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитору зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Відповідно до ст. 514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд робить висновок, що 03.08.2021 виникли договірні відносини між первісним кредитором ТОВ «ФК «Джобер», правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням кредитного договору №711885. ОСОБА_1 будучи вільним в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів, з чим відповідач погодився, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами.  ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 4000 грн, що підтверджено матеріалами справи, і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначені в кредитному договорі. Суд зауважує, що протягом розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним договором, розмір заборгованості також не оспорено. Тому суд вважає підтвердженою заборгованість відповідача за основним боргом. 
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками по договору суд зазначає наступне. На підтвердження наявності заборгованості за відсотками суду надана лише виписка з особового рахунку за кредитним договором станом на 26.12.2025 із заначенням загальної суми боргу. Однак, суду не надано детальні арифметичні розрахунки наявної зоборгованості. За умовами договору (п.9.2) строк кредитування складає 29 днів та закінчується 31.08.2021, процентна ставка за користування кредитними коштами становить 1,9 %.
Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів вчинення сторонами дій спрямованих на пролонгацію договору, а отже при нарахуванні відсотків необхідно виходити із чітко обумовлених та погоджених між сторонами умов договору, що дає суду підстави вважати, що нарахування позивачем відсотків поза межами строку у 29 днів (строк користування кредитом, погоджений сторонами) є неправомірним. 
Відтак, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статі 1050 ЦК України.
З урахуванням наведеного вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 2240 грн. за 29 днів, за процентною ставкою 1,9%, що погоджено стронами у договорі та паспорті споживчого кредиту, відтак відповідає умовам, строку дії кредитного договору та нормам чинного законодаства.
Отже, в підсумку, суд позовні вимоги задовольняє частково, а саме у розмірі 6204 грн., з яких : 4000 грн. - тіло кредиту, 2204 грн. – відсотки за кредитом.
Щодо судових витрат.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн.
Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правової допомоги №09/07/2025 від 09.07.2025; Додатковою угодою №1 від 20.01.2026 до договору про надання правової допомоги, Актом про отримання правової допомоги від 09.03.2026; рахунком №09.03.2026-16 та платіжною інструкцією №1110 від 09.03.2026; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8096/10 адвоката Пархомчука С. В. (а.с.11-14, 42-44).
За положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та керуючись принципами справедливості і розумності, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Отож, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог сума судових витрат у справі, зокрема: судового збору, що становить 1153,13 грн. (6204х2662,40/14324) та витрат на оплату правової допомоги, що становить 5630,55 грн. (6204х13000/14324)
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", суд 
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Айкон Дебт Коллекшн» задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Айкон Дебт Коллекшн» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 711885 від 03.08.2021 у розмірі 6204 (шість тисяч двісті чотири) гривні 00 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Айкон Дебт Коллекшн» понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1153,13 грн. та 5630,55 грн. витрат на правову допомогу, а разом 6783,68 (шість тисяч сімсот вісімдесят три) гривні 68 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено 16.07.2026. 

Позивач: ТОВ «Фінансова Компанія Айкон Дебт Коллекшн», ідентифікаційний код юридичної особи 44002941, адреса: 01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, 12 – нежитлове приміщення 1008;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М.Томілін