Справа № 740/2892/26 
Провадження № 2/740/2244/26 

Р І Ш Е Н Н Я
з а о ч н е
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Карпуся І.М.,
із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 014/0906/82/91808809 від 20.11.2018 у сумі 84951 грн. 44 коп., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 20.11.2018 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір № 014/0906/82/91808809, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 33152,17 грн. Строк кредиту – 48 місяців з 20.11.2018 по 20.11.2022.
Підписавши кредитний договір, відповідач підтвердив, що перед підписанням Заяви-договору він повідомлений про усі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну вартість кредиту. Також сторонами узгоджено, що до правовідносин пов`язаних з укладанням та виконання умов цього договору застосовується строк позовної давності тривалістю 70 років.
Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченими умовами договору,в той час як відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий кредит у строки, передбачені договором.
20.09.2019 було укладено договір № 114/2-19-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014/0906/82/91808809.
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014/0906/82/91808809.
Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на день формування позовної заяви складає 84951,44 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 30597,51 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 50942,77 грн., заборгованість за штрафами, пенею – 3441,16 грн. 

Ухвалою судді 09.06.2026 відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Представник позивача – ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. Про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом вручення судової повістки за допомогою засобів поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання згідно із п. 1 ч. 8 ст.128 ЦПК України.
Враховуючи, що відповідач згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлений, відзив не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У відповідності до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст. ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.
Згідно ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Встановлено, що 20.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» із Заявою-анкетою для отримання кредиту «Кредит готівкою» (а.с.23зворот-24).
20.11.2018 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0906/82/91808809, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 33152,17 грн., з яких: 29890 грн. – на придбання товарів для задоволення власних потреб позичальника, 3262,17 грн. – на сплату страхового платежу на користь страховика.
Строк кредиту – 48 місяців з дати надання кредиту (до 20.11.2022), процентна ставка – фіксована : - на період з 20.11.2018 по 20.12.2018 - у розмірі 0,01% річних, з 21.12.2018 – у розмірі 49,9% річних.
Сторони узгодили Графік погашення кредитної заборгованості та сплати страхових платежів (Додаток № 1 до вказаного договору), в якому визначено розмір щомісячних платежів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором і згідно якого загальна сума погашення заборгованості за кредитом складає 74950,32 грн. (а.с.20)
Додатком № 2 до договору є розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (а.с.21)
Крім того, відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» та Графік погашення кредиту за ануїтетною схемою погашення (а.с.21зворот-23)
Випискою АТ «Райффайзен Банк» по рахунку за період з 20.11.2018-19.11.2019 (а.с.24зворот-26) підтверджено, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 014/0906/82/91808809 від 20.11.2018, проведеного АТ «Райффайзен Банк», заборгованість ОСОБА_1 станом на 12.12.2019 складає 41058,85 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 30567,51 грн., заборгованість за відсотками 6060,79 грн., пеня – 4430,55 грн. (а.с.27).
20.09.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передало (відступило) на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.29-30).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 12.12.2019 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-19-F від 20.09.2019, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 36628,30 грн. (а.с. 32-33)
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 014/0906/82/91808809, проведеного ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 складає 84951,44грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 30597,51 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 6060,79 грн., нараховані відсотки 44881,98 грн., пеня -3441,16 грн. (а.с.28).
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.
Відповідно до Реєстру Боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/0906/82/91808809 у сумі 84951,44 грн.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позов, доказів щодо обставин, які ураховуються при визначенні розміру суми заборгованості, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням цих процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору у визначені договором строки, та набуття позивачем права вимоги до відповідача за даним кредитним договором, а відтак позовна вимога про стягнення заборгованості за договором № 014/0906/82/91808809 у розмірі 84951,44 грн. підлягає задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Судом установлено, що позивачем 01.07.2024 укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024 з Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС».
Відповідно до витягу з акта № 21 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026, АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надало ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» юридичну допомогу щодо надання усної консультації та складання позовної заяви про стягнення боргу з ОСОБА_1 . Вартість послуг визначена в сумі 25000 грн.(а.с. 56).
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу)».
Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, що така розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, наявність сталої судової практики в такій категорії справ, обсяг виконаних адвокатом робіт, ціну позову, суд дійшов висновку про неспівмірність суми судових витрат на правничу допомогу у розмірі 25000 грн., а тому сума витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 3000 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 12, 81, 133, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», код ЄДРПОУ 44276926, адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, заборгованість за договором №014/0906/82/91808809 від 20.11.2018 у розмірі 84951 грн. 44 коп., понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2662 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., а всього стягнути з нього 90 613 (дев`яносто тисяч шістсот тринадцять) грн. 84 коп.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя     І.М. Карпусь