Справа № 127/14443/26
Провадження № 2/127/4122/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 28.02.2017 року сторони зареєстрували шлюб, у якому народився син. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, між ними постійно виникали непорозуміння, конфлікти внаслідок різних поглядів на життя та сімейні відносини, протягом останніх п`яти років разом не проживають, а тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем,  а також просила судові витрати залишити за нею.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб.
На офіційному веб-порталі судової влади України було розміщено оголошення-повідомлення, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
Відповідно до п.7 ч.1ст.76 Закону України«Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках коли дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.
Судом встановлено, що 28 лютого 2017 року між ОСОБА_1 , громадянкою України та ОСОБА_2 , громадянином Хашимітського Королівства Йорданія було укладено шлюб, який зареєстрований в Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 399 (а.с.8).
У шлюбі народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). 
Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача.
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає, що позивач просила судові витрати залишити за нею, а тому розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись Законом України «Про міжнародне приватне право», ст. 104, 105, 112 СК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 28 лютого 2017 року в Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 399.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 13.07.2026 року.
Учасники процесу:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянка України, зареєстрована: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Хашимітського Королівства Йорданія, остання відома адреса: АДРЕСА_2 . 
Суддя: