Дата документу 14.07.2026 
Справа № 334/6391/26
Провадження № 3/334/1592/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП,
встановив:
19.06.2026 о 20.30 годині, знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру по відношенню до особи, з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, ОСОБА_2 , а саме висловлював словесні образи, принижував, давав ляпаси, штовхав, чим завдав шкоди фізичному і психологічному здоров`ю останньої, чим порушив п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засідання вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав частково. Пояснив, що посваривсяз ОСОБА_2 , висловлював словесні образи у бік останньої, схопив за її руку, але не штовхав та ляпаси по обличчю не завдавав. Під час сварки донька була в іншій кімнаті.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 19.06.2026 серії ВАД № 426317, в якому зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;
- інформаційною довідкою;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ;
- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;
- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 19.06.2026 серії АА № 657613;
- копією паспорту громадянина України ОСОБА_1 .
Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 07.12.2017 № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, приходжу до висновку про те, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство (діяння фізичного та психологічного характеру по відношенню до особи, з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.
Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
ОСОБА_4 не притягувався до адміністративної відповідальності, не працює. Обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність не встановлені.
Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.
Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.06.2026 серії ВАД № 786090, 19.06.2026 о 20.30 годині ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру по відношенню до співмешканки у присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2013 року народження, а саме: словесні образи, принижував штовхав, ляпаси по обличчю, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю дитини, чим порушив п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
До протоколу про адміністративні правопорушення додані: інформаційна довідка, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 19.06.2026 серії АА № 657611, копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 є її батьком, копією паспорту громадянина України ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так відповідно до положень ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. У ньому, крім іншого, зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Згідно зі ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення – це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.
У протоколі про адміністративне правопорушення від 19.06.2026 серії ВАД № 786090 вказано про те, що ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру по відношенню до особи, з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, ОСОБА_2 , у присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, передбачає відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Суддею встановлено, що малолітня ОСОБА_3 стала свідком домашнього насильства і є постраждалою дитиною.
Проте об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, виражається у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинених стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Таким чином у протиправних діях ОСОБА_4 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вони вчинені стосовно особи, з якою він спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, ОСОБА_2 , а не по відношенню до малолітньої дитини.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Суддя приходить до висновку про те, що матеріалами справи не доведена об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 23, 33, 34, 173-2, 283, 284 КУпАП України, суддя
постановив:
ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Відповідно до вимог ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Фетісов