ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/54/26  Номер провадження 22-ц/814/2410/26	Головуючий у 1-й інстанції Литвин В. В.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Дряниця Ю.В.,
судді Дорош А.І., Чумак О.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 
на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 12 березня 2026 року, постановлене суддею Литвин В.В.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
22.01.2026 ТОВ «Юніт Капітал» звернулося в суд із указаним позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №173842 від 05.03.2025 у розмірі 17 412,72 грн, яка складається із: 10 667,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6 244,72 грн - заборгованість за відсотками, 501,00 грн - заборгованість за комісією; а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
В обґрунтування вимог позову зазначає, що 05.03.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №173842 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач, діючи свідомо та добровільно, без будь-якого примусу чи тиску, виявив намір отримати кредитні кошти та здійснив реєстрацію на офіційному веб-сайті кредитодавця. 
Відповідний кредитний договір складається із індивідуальної частини, яка містить персональні умови кредитування позичальника, графіку платежів та публічної частини, спільної для всіх клієнтів кредитодавця розміщеної на сайті за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Зокрема, згідно із Правилами, до укладення кредитного договору, позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надано паспорт споживчого кредиту у вигляді додатку до оферти/проекту кредитного договору. 
Під час реєстрації, відповідно до установленого порядку та інструкцій, розміщених на сайті кредитодавця, відповідач пройшов процедури встановлення особи та підтвердження її достовірності, надавши необхідні персональні дані для укладення кредитного договору. Первісний кредитор здійснив ідентифікацію та верифікацію позичальника на підставі отриманих від нього відомостей та документів, а також за допомогою системи BankID, що було передбачено та погоджено умовами кредитного договору. 
Позичальник приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом 44с75fc6, що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами. 
На виконання умов кредитного договору, 05.03.2025 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_2 відповідача. Проте, позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого утворилась заборгованість, заявлена до стягнення позивачем, як правонаступником кредитором згідно із договором факторингу №16042025 від 16.04.2025.
Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 12.03.2026 у задоволенні позову відмовлено.
Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем не підтверджено належними доказами перерахування первісним кредитором грошових коштів на рахунок позичальника, а отже, виникнення у останнього зобов`язань, що випливають із кредитного договору №173842, зокрема, щодо повернення суми кредиті та сплати процентів і комісії. 
Позивач оскаржив судове рішення в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а також стягнути із відповідача понесені позивачем правничі витрати в судах першої та апеляційної інстанцій у загальному розмірі 13 000,00 грн.
Наголошує, що відповідно до кредитного договору сума кредиту становить 10 667,00 грн, яка надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: 8 000,25 грн - на №рахунку/картки позичальника № НОМЕР_2 у національній валюті; 2 666,75 грн - шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно із п.2.5. індивідуальної частини. При цьому, комісія за надання кредиту складає 2 666,75 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово у день укладення цього договору та становить 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за ра рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1 цієї індивідуальної частини. 
Відразу після підписання договору, 05.03.2025 відповідачу перераховано грошові кошти у розмірі 8 000,25 грн на вказану ним банківську картку, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Кредіплюс» від 30.10.2025 про успішність операції згідно із договором №1412/22-1 від 14.12.2022, укладеного із ТОВ «ФК «Контрактовий дім». 
Наголошує, що указаний платіжний документ містить усі необхідні реквізити електронного розрахункового документа, зокрема: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суми цифрами; призначення платежу, що відповідає вимогам чинного законодавства. Відтак, надана позивачем довідка повністю відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»; тоді як неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідної операції. 
Просить урахувати, що для повного та всебічного розгляду справи, відповідно до статті 84 ЦПК України, позивач разом із позовною заявою, звертався в суд із клопотанням про витребування доказів, а саме, первинних бухгалтерських документів оформлених відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Між тим, районний суд безпідставно таке клопотання відхилив, залишивши поза увагою, що вжиті стороною позивача заходи, а саме, звернення адвоката із запитом для отримання відомостей про зарахування коштів кредиту безпосередньо від банку емітенту, не були дієвими, оскільки запитувана інформація містить банківську таємницю та може бути розкрита лише за рішенням суду. 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16.04.2026 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду без проведення судового засідання в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 17.04.2026.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «ФК «Кредіплюс» із заявою на видачу кредиту №100776217, у якій просить видати кредит у розмірі 10 667,00 грн в момент його підписання на умовах, вказаних у п.5 цієї заяви та кредитного договору (підписано ОСОБА_1 ідентифікатором b1f44e1b; час 05.03.2025 12:52:50)./а.с.30/
05.03.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про споживчий кредит №173842 (індивідуальна частина), за змістом якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, встановлений п.2.6 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, зазначеній у п.2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно із п.2.6. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (п.2.1. договору).
Сума (загальний розмір кредиту) становить 10 667,00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 8 000,25 грн на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_2 , у національній валюті; у розмірі 2 666,75 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією нарахованою згідно із п.2.5 індивідуальної частини (п.2.2.1. договору).
Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00% річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений у п.2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний (п.2.3. договору).
Комісія за надання кредиту складає 2 666,75 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово у день укладення цього договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено (п.2.5. договору).
Загальний строк кредитування за цим договором складає 84 днів з 05.03.2025 (дата надання кредиту) по 28.05.2025 (п.2.6. договору).
Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без урахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 8 917,47 грн (п.2.7. договору).
Денна процентна ставка складає: 8 917,47 грн (10 667,00 грн/84 днів *100% = 0,9952%/день) (п.2.7.1. договору).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 48 115,15% річних (п. 2.8. договору).
Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 19 584,47 грн (п.2.9.2. договору).
Якщо позичальник не сплатив/ не повністю сплатив періодичний платіж у день настання дати його належної сплати, визначеної графіком платежів, а також протягом 5 календарних днів після настання дати платежу, то на 6-й день від дати неналежної сплати позичальник, якщо тільки він не звільнений від обов`язку сплачувати неустойку, згідно чинного законодавства, зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 300,00 грн, а у подальшому, починаючи із 7-го дня, пеня у розмірі, що становить 30,00 грн за кожний календарний день прострочення та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня та не може бути більший за 15% суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язання позичальником не може перевищувати 50% від загальної суми кредиту одержаного позичальником за цим договором, а у випадку, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума неустойки не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Указана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом (п.2.10. договору).
Цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та доступний через веб-сайт кредитодавця https://finx.com.ua (п.5.1. договору).
У розділі VII кредитного договору викладені відомості про реквізити сторін, зокрема, персональні дані позичальника; кожен аркуш договору містить відомості про його підписання ОСОБА_1 ідентифікатором 44с75fc6 05.03.2025 12:53:16./а.с.39-42/
Додатком до договору про споживчий кредит №173842 від 05.03.2025 є паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизований форма), який містить відомості про його підписання ОСОБА_1 ідентифікатором b1f44e1b; час 05.03.2025 12:52:50./а.с.31-32/
16.04.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» (клієнт) та ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу №16042025, за умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах зазначених цим договором (п.2.1); право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги Акту приймання-передачі Реєстру по формі, встановленій у відповідних додатках (п.4.1)./а.с.6-10/
На підтвердження відступлення прав вимоги за кредитним договором №173842 від 05.03.2025, позивачем надано: акт приймання-передачі Реєстру прав вимог №5; витяг з Додатку №1 до договору факторингу №16042025 від 16.04.2025 «Реєстр прав вимог №5»; копію платіжної інструкції в національній валюті від 11.08.2025 №547./а.с.56-58/
30.10.2025 ТОВ «ФК «Кредіплюс» складено довідку за вих. №3885/30-10, якою повідомлено про успішність операцій згідно із договором №1412/22-1 від 14.12.2022, укладеного із ТОВ «ФК «Контрактовий дім», а саме: ПІБ клієнта - ОСОБА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ; номер кредитного договору - 173842; дата кредитного договору - 05.03.2025; номер картки - НОМЕР_4 ; сума - 8 000,25 грн; дата прийняття - 05.03.2025 12:52; номер транзакцій - 1568403290; номер замовлення - 195427802; призначення платежу - видача кредиту №173842 від 05.03.2025; статус - прийнято./а.с.17-18, 19/
До позовної заяви додано: Правила надання коштів та банківських матеріалів у кредит ТОВ «ФК «Кредіплюс», затверджені наказом товариства №25-од від 26.06.2024; договір про споживчий кредит (публічна частина, редакція діє з 21.11.2023, затверджений наказом товариства №35-од від 20.11.2023, відомості про його підписання ОСОБА_1 відсутні./а.с.19-29, 33-38/
ТОВ «Юніт Капітал» складено виписку з особового рахунку за кредитним договором №173842 від 05.03.2025 ОСОБА_1 , із якої убачається, що за період із 05.08.2025-01.11.2025 загальна сума заборгованості складає 19 212,72 грн, із якої: 10 667,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6 244,72 грн - заборгованість за відсотками; 501,00 грн - прострочена заборгованість за комісією; 1 800,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями./а.с.53, 54/
20.09.2025 адвокат Соломко О.В. звернувся до АТ «Універсал-Банк» із адвокатським запитом про витребування інформації, у наданні якої банк емітент відмовив листом від 26.09.2025 №Е/4086 пославшись на те, що запитувана інформація становить банківську таємницю./а.с.11-18/ 
Разом із позовною заявою стороною позивача подано до суду клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати у Банку-емітента АТ «Універсал Банк» інформацію: чи емітувалася на ім`я позичальника ОСОБА_1 платіжна картка № НОМЕР_5 ; про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки НОМЕР_5 у період із 05.03.2025 по 10.03.2025 у сумі 8 000,28 грн; чи емітувалася будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 ; чи є/був номер телефону НОМЕР_6 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки НОМЕР_5 та чи знаходиться/знаходився указаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 .
У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 на картковий рахунок - маска картки НОМЕР_5 за період із 05.03.2025 по 10.03.2025 у сумі 8 000,25 грн, витребувати інформацію у вигляді: первинних документів бухгалтерського обліку, що підтвердять дану інформацію; повного номера рахунки маска картки НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_1 .
У випадку, якщо номер телефона НОМЕР_6 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 за платіжною карткою маска картки НОМЕР_5 , витребувати номери телефонів, що знаходяться/знаходилися в анкетних даних ОСОБА_1 за платіжною карткою маска картки НОМЕР_5 .
У випадку, якщо картковий рахунок - маска картки НОМЕР_5 не належить позичальнику, витребувати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска картки НОМЕР_5 ./а.с.47-48/
Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 27.01.2026 у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів - відмовлено./а.с.74-75/
При постановленні такої ухвали районний суд виходив із того, що позивач мав отримати документи, які засвідчують права нового кредитора за кредитним договором від первісного кредитора. При цьому позивач не вказує причин неможливості ним, як стороною договору, самостійно подати докази укладення та виконання умов кредитного договору, а відтак, неподання позивачем суду доказів, які він просить суд витребувати, не спричинене наявною у позивача об`єктивною неможливістю їх подання. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог районний суд виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували перерахування первісним кредитором грошових коштів за договором про споживчий кредит №173842 на банківський рахунок відповідачки, а отже виникнення у останньої зобов`язань щодо виконання такого правочину. 
Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується з таких підстав.
Стосовно стягнення заборгованості за тілом кредиту, колегія суддів ураховує наступне
Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11, частини другої статті 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.
Згідно зі статтями 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту), яка має бути повною і безумовною (статті 640-642 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1054, 1055 ЦК України).
Згідно із абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010).
На доведення факту укладення кредитного договору позивачем надано суду заяву позичальника на видачу кредиту та безпосередньо договір про споживчий кредит №100776217 від 05.03.2025, індивідуальна частина якого містить відомості про істотні умови кредитування, а сам правочин містить електронні підписи первісного кредитора та позичальника. Крім цього реквізити сторін договору мають інші відомості про особу відповідача, а саме: дані паспорту та ідентифікаційний код, тобто в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» кредитний договір, підписаний відповідачем, і є належним та допустимим доказом на підтвердження існування кредитного зобов`язання.
Доказів, що ідентифікатор та персональні дані належать третім особам, а не позичальнику, останнім суду не надано, тоді як наведений позивачем алгоритм укладення договору виключає підстави вважати, що без надання персональних даних та використання ідентифікатора позичальник міг отримати кредитні кошти.
Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, від 12.08.2022 у справі №234/7297/20, від 09.02.2023 у справі №640/7029/19.
На виконання умов такого зобов`язання первісним кредитором позивачем надано довідку ТОВ «ФК «Кредіплюс» від 30.10.2025 №3885/30-10, якою підтверджено успішність операцій згідно із договором №1412/22-1 від 14.12.2022, укладеного із ТОВ «ФК «Контрактовий дім» стосовно позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором 173842 від 05.03.2025, а також відомості про номер картки ( НОМЕР_4 ); суму перерахунку - 8 000,25 грн; номер транзакцій (1568403290) та призначення платежу (видача кредиту №173842 від 05.03.2025). 
При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції залишив поза увагою, що ТОВ «ФК «Контрактовий дім» не відкриває карткових рахунків для перерахування кредитних коштів, а надсилає суму позики на існуючий рахунок позичальника, який вказано останнім у кредитному договорі ( НОМЕР_4 ).
Відтак, ставлячи під сумнів факт перерахування коштів позичальнику, враховуючи вжиті позивачем заходи витребування доказів, які становлять банківську таємницю, суд першої інстанції мав можливість перевірити приналежність карти  НОМЕР_4 позичальнику ОСОБА_1 , установити у банка емітента факт зарахування кредитних коштів у розмірі 8 000,25 грн та рух коштів по рахунку в спірний період, а отже наявність заборгованості в цілому, про що заявляв позивач, ініціювавши відповідне клопотання, яке районний суд безпідставно відхилив, тим самим, надавши перевагу стороні відповідача, яка мала можливість, проте не спростувала факт належності їй карти  НОМЕР_4 та зарахування на неї кредитних коштів.
Також суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не надано первинних бухгалтерських та платіжних документів на підтвердження наявності у відповідача непогашеної заборгованості. Оскільки поза увагою районного суду залишився той факт, що ні первісний кредитор, ні позивач, як його правонаступник, не є банківськими (фінансовими) установами, та відповідно не здійснюють відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, не мають обов`язку формувати облікові документи за кредитними зобов`язаннями позичальників згідно з Закону України «Про банки та банківську діяльність», у тому числі Інструкції, затвердженої Постановою Національного банку України від 27.12.2007 за №481.
Товариство надає послуги з кредитування фізичних осіб шляхом переказу кредитних коштів на підставі укладеного кредитного договору на банківські реквізити (банківську картку), що вказує сам позичальник в тексті заяви на отримання кредиту та у договорі про споживчий кредит.
Із урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем надано достатні, переконливі та достовірні докази щодо укладення договору про споживчий кредит №1173842 від 05.03.2025 та перерахування кредитних кошів позичальнику на банківську картку, зазначену ним у договорі в розмірі 8 000,25 грн, що є підставою для їх стягнення в судовому порядку.
Стосовно стягнення суми комісії, колегія суддів ураховує наступне
Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом.
Кредитодавцю та новому кредитору забороняється вимагати сплати будь-яких платежів, не зазначених у договорі про споживчий кредит та/або не врахованих у розрахунку денної процентної ставки, що зазначена в договорі про споживчий кредит.
Відповідно до частини другої статті 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Водночас, наявність такої комісії вимагає зазначення в кредитному договорі переліку додаткових та супутніх фінансових послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням/поверненням кредиту, що надаються позичальнику.
Згідно зі сталою позицією Верховного Суду, зокрема, сформованою у справі №751/4015/15 від 21.07.2021, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Отже, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зі справи, яка переглядається убачається, що умовами договору про споживчий кредит передбачено нарахування комісії одноразово, в день надання кредиту. При цьому, в договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику, та за які кредитодавець встановив комісію. Таким чином, враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, положення п.п.2.4, 2.5 договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно зі статтею 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 справа №916/3156/17).
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що умови п.п.2.4, 2.5 кредитного договору, якими визначено сплату комісії за надання кредиту, є нікчемними у силу вимог закону, а тому кредитор не мав підстав для нарахування комісії.
Стосовно стягнення заборгованості за відсотками, колегія суддів ураховує наступне
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно із частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як убачається із матеріалів справи при укладенні договору про споживчий кредит сторонами зобов`язання погоджено, що денна процентна ставка складає 8 917,47 грн /10 667,00 грн/84 днів *100% = 0,9952%/день (п.2.7.1 договору).
При визначенні розміру стягнення колегія суддів не приймає до уваги наведений стороною позивача розрахунок заборгованості за процентами, оскільки при його складенні нарахування відбувалося на суму 10 667,00 грн, із якої 2 666,75 грн за своєю природою є комісією, а умови договору про її утримання (п.2.5. договору), визнані апеляційним судом нікчемними. 
Отже, з огляду на зміст п.2.3, п.2.7.1 договору про споживчий кредит при обрахуванні розміру денної процентної ставки слід виходити із розміру тіла кредиту 8 000,25 грн, а не 10 667,00 грн. Відтак, розмір денної процентної ставки склав 1,06%, а загальний розмір заборгованості за відсотками 7 123,42 грн, із яких позивачем заявлено до стягнення 6 244,72 грн. Належних та допустимих доказів на спростування такого розміру стягнення відповідачем не надано, а тому в цій частині доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.
Стосовно стягнення судових витрат, колегія суддів ураховує наступне
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).
Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).
Як убачається із матеріалів справи представництво інтересів ТОВ «Юніт Капітал» в судах першої та апеляційної інстанцій здійснювалося АБ «Соломко та партнери» в особі адвоката Соломко О.В. на підставі: договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025; додаткової угоди за №25771367821 до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, а також довіреності ТОВ «Юніт Капітал» від 10.09.2025./а.с.49-52/
Додатком №1 до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 є протокол погодження вартості послуг, зокрема: усна консультація - 1 год/500,00 грн; підготовка адвокатського запиту - 1 год/500,00 грн; вивчення матеріалів справи - 1 год/500,00 грн; аналіз судової практики - 1 год/500,00 грн; складання позовної заяви - 1 год/2 500,00 грн; участь у судовому засіданні - 1 год/1 200,00 грн; участь у відеоконференції - 1 год/700,00 грн; підготовка клопотань/заяв та інших процесуальних документів до суду - 1 год/500,00 грн; складання апеляційної скарги - 1 год/3 000,00 грн; складання касаційної скарги - 1 год/4 000,00 грн; підготовка та укладення мирової угоди - 1 год/3 000,00 грн; відзив на позовну заяву/відповідь на відзив - 1 год/700,00 грн; заперечення/додаткові пояснення у справі - 1 год/700,00 грн; відзив на апеляційну скаргу/відповідь на відзив на апеляційну скаргу - 1 год/1 000,00 грн./а.с.52/
01.11.2025 між адвокатом Соломко О.В. та ТОВ «Юніт Капітал» складено акт прийому-передачі наданих послуг, а саме: складання позовної заяви - 2 год/5 000,00 грн; вивчення матеріалів справи - 2 год/1 000,00 грн; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації - 1 год/500,00 грн. Усього 7 000,00 грн./а.с.50/
На підтвердження понесених в суді апеляційної інстанції правничих витрат адвокатом Соломко О.В. складено акт прийому-передачі наданих послуг від 10.03.2026, який включає в себе складання апеляційної скарги - 2 год/6 000,00 грн./а.с.104/
Установивши, що заявлений до стягнення розмір правничих витрат, понесених позивачем в судах першої та апеляційної інстанцій становить 13 000,00 грн, колегія суддів дійшла висновку, що такий розмір стягнення не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом правничих послуг. Зокрема, в контекст того, що відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, що узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №127/9918/14-ц.
Отже, з огляду на рівень складності справи та реальності правничих витрат, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 000,00 грн правничих витрат, понесених в суді першої інстанції та 2 000,00 грн в суді апеляційної інстанції, а всього 5 000,00 грн. У іншій частині стягнення слід відмовити з підстав їх невідповідності критерію пропорційності у цивільному судочинстві.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить 81%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судову збір за подачу позову в розмірі 2 156,54 грн та 3 234,81 грн - за подачу апеляційної скарги, а всього 5 391,35 грн.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»- задовольнити частково.
Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 12 березня 2026 року - скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором №173842 від 05 березня 2025 року в розмірі 14 244,97 грн, із якої: 8 000,25 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6 244,72 грн - заборгованість за відсотками.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (ЄДРПОУ 43541163) витрати зі сплати судового у розмірі 5 391,35 грн та витрати на професійну правничу допомогу в судах першої та апеляційної інстанцій у розмірі 5 000,00 грн, а всього 10 391,35 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя     Ю.В. Дряниця 

Судді          А.І. Дорош

О.В. Чумак