Справа № 577/2537/26 
Провадження № 2/577/1530/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

30 червня 2026 року      м. Конотоп  
Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Галяна С.В.
за участю секретаря судового засідання Іваненко Н.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :
ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 17.02.2022-100002067 від 17.02.2022 року в розмірі 17360 грн. та сплачений судовий збір. Вимоги обґрунтовує тим, що 17.02.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферти) № 17.02.2022-100002067, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 14000 грн., строком на 70 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Відповідач зобов`язався повернути суму кредиту у день закінчення строку кредитування та сплатити проценти від суми кредиту, однак свої зобов`язання перед ТОВ «Споживчий центр» не виконав належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на дату подання позову становить 17360 грн. та включає в себе 14000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 1260 грн. процентів, 2100 грн. комісії (пов`язаної з наданням кредиту). 
У судове засідання представник позивача Сарана А.О. не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, (а.с. 7).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, 24.06.2026 року його представник ОСОБА_2 надав відзив у якому зазначив, що ОСОБА_1 з 19.07.2000 року по теперішній час є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , а тому відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право на встановлнені законодавством пільги, а саме звільнення від сплати відсотків за користування кредитом, звільнення від сплати штрафів/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по комісії, позов у цій частині позивачем жодним доказом не підтверджений. Таким чином ОСОБА_1 не заперечує щодо стягнення простроченого платежу по тілу кредиту в розмірі 14000 грн., в іншій частині позовних вимог прохає відмовити. 
Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галяна С.В. від 25.05.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 10.06.2026 року (а.с. 27).
Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.06.2026 року у зв`язку з заявою представника відповідача, судове засідання відкладено на 30.06.2026 року (а.с. 33).
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Судом встановлено, що 17.02.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 17.02.2022-100002067, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 14000 грн. на строк 70 днів з дати надання та з датою повернення – 27.04.2022 року, процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 15% від суми кредиту та дорівнює 2100 грн. (а.с. 19-21, 22-23).
Відповідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору № 17.02.2022-100002067 від 17.02.2022 року, становить: 17360 грн. та включає в себе 14000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 1260 грн. процентів, 2100 грн. комісії (пов`язаної з наданням кредиту) (а.с. 24).
За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав у ТОВ «Споживчий центр», кредит, суму якого вчасно не повернув, а тому з нього на користь позивача належить стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 14000 грн.
Що стосується заборгованості по сплаті відсотків, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
В даній справі представником відповідача було долучено посвідчення офіцера серії НОМЕР_2 від 16.08.2023 року, довідку т.в.о. начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 04.06.2026 року № 1433/628-в та витяг з послужного списку з яких слідує, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 18.11.2016 року (а.с.40-44).
Таким чином, з урахуванням вищевказаних письмових доказів, суд вважає, що стороною відповідача було належним чином доведено право відповідача ОСОБА_1 на застосування пільг, визначених п. 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», а тому нарахування позивачем позичальнику відсотків, суд вважає неправомірним та відмовляє в стягнення даних нарахувань з відповідача.
Щодо стягнення з відповідача комісії у розмірі 2100 грн., суд зазначає наступне.
Умовами Заявки передбачено сплату комісії 15 % від суми кредиту, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту та пов`язана з наданням кредиту та обслуговуванням кредитної заборгованості.
Відповідно до ч. ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
ТОВ «Споживчий центр» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано.
Разом із тим, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід.
Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту та комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, а відтак, немає підстав для стягнення з відповідача комісії.
За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що із ОСОБА_1 на користь позивача стягненню підлягає заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № 17.02.2022-100002067 від 17.02.2022 року в сумі 14000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено на суму 17360 грн., а задоволено 14000 грн., тобто на 81 % (14000 х 100/17360).
За таких обставин з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 2156,54 грн. судового збору (2662,40 х 81 % /100%).
На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 141, 264-265, 279 ЦПК України, ст. 525, 526, 530, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», суд,-

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість по кредитному договору № 17.02.2022-100002067 від 17.02.2022 року в розмірі 14000 грн. та судовий збір в розмірі 2156,54 грн., а всього 16156,54 грн. (шістнадцять тисяч сто п`ятдесят шість грн. 54 коп.).
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833).
Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).   

Суддя Галян С.  В.