УХВАЛА

15 липня 2026 року 
м. Київ

справа №620/9059/25
адміністративне провадження № К/990/7301/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Жука А.В., Мацедонської В.Е.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року у справі №620/9059/25 за позовом ОСОБА_1 до військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 24 червня 2020 року до 30 вересня 2023 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2023 роки, грошової компенсацію за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2022-2023 роки, матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2023 роки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020- 2023 роки»;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 24 червня 2020 року до 30 вересня 2023 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2023 роки, грошової компенсацію за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2022-2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2023 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 -2023 роки» станом на 1 січня кожного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінет Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у обчисленні та виплаті ОСОБА_1 з 24 червня 2020 року до 19 травня 2023 року грошового забезпечення, також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення без урахування розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідні тарифні коефіцієнти.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплати ОСОБА_1 з 24 червня 2020 року до 19 травня 2023 року грошове забезпечення, також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, військова частина НОМЕР_1 звернулася до Шостого апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року залишено без руху. Встановлено скаржнику десятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги. а саме для надання документу про сплату судового збору. Роз`яснено скаржнику, що у разі не усунення недоліків у зазначений вище строк буде вирішуватись питання про повернення апеляційної скарги.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження процесуального строку. Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року повернуто апелянту на підставі частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.
Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить її скасувати, справу направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Верховного суду від 09 березня 2026 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року у справі №620/9059/25 залишено без руху. Надано заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме для надання доказів сплати судового збору. Роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута.
На виконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем через підсистему «Електронний суд» надіслано платіжну інструкцію про сплату судового збору від 29 червня 2026 року №1290.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 липня 2026 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Білак М.В., судді: Жук А.В., Мацедонська В.Е.
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
З матеріалів касаційної скарги та відомостей з Єдиного Державного реєстру судових рішень вбачається, що підставою для залишення апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року без руху суд апеляційної інстанції вказав відсутність документа про сплату судового збору.
У встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, подано клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, в обґрунтування якого зазначено про обмежене фінансування.
Так, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволення клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, зазначив, що наведені доводи про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги є неповажними, а недоліки апеляційної скарги не усуненими.
Зокрема, суд апеляційної інстанції зазначив, що посилання апелянта на відсутність грошових коштів щодо сплати судового збору не може бути поважною причиною невиконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху у відведений судом строк, оскільки апелянт є суб`єктом владних повноважень, що здійснює свою діяльність на професійній основі, а тому неухильне виконання останнім своїх службових обов`язків, зокрема, в частині дотримання вимог процесуального закону щодо оформлення апеляційної скарги у відповідності до вимог КАС України (форма і зміст), в тому числі щодо оплати судового збору, не повинно ставитись в залежність внутрішніх питань роботи, оскільки вказані обставини є виключно проблемою внутрішньої організації роботи останнього.
Апеляційний суд зауважив, що апелянту було надано достатньо процесуального часу на усунення недоліків апеляційної скарги.
Також, з посиланням на правові позиці, викладені у постанові Верховного Суду від 05 січня 2021 року у справі №500/2544/19, суд апеляційної інстанції зазначив, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.
Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи, що відповідач після залишення апеляційної скарги без руху не усунув недоліки, які були визначені ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2026 року, апеляційний суд на підставі частини другої статі 298 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України повернув апеляційну скаргу відповідачу.
Суд вважає, що повертаючи апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліків апеляційної скарги, а саме ненаданням документу про сплату судового збору, апеляційним судом вірно застосовано положення частини другої статті 298 КАС України. Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судами обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів, які б спростовували зазначене.
При цьому, Суд зауважує, що військова частина НОМЕР_1 не позбавлена можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами у передбачений КАС України спосіб звернення.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Частиною другою статті 333 КАС України встановлено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 248, 333 КАС України, 
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року у справі №620/9059/25 за позовом ОСОБА_1 до військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак

А.В. Жук

В.Е. Мацедонська