ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 204/10714/25
провадження № 2/753/2032/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2026 року м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., 
за участю: секретаря судового засідання Шепко А.А.,
представника позивачки - адвоката Михайленка А.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні 07.07.2026 за правилами загального позовного провадження цивільну справу 
за позовною заявою ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 , 
про визнання шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності та скасування актового запису про шлюб,
У С Т А Н О В И В:
11.10.2025 представник позивачки адвокат Михайленко А.П. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Чечелівського районного суду міста Дніпра з позовом до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності та скасування актового запису про шлюб.
Ухвалою від 16.10.2025 Чечелівський районний суд міста Дніпра направив справу до Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю за зареєстрованим місцем проживання відповідачки.
Суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М. визначений для розгляду справи відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.12.2025.
Ухвалою від 02.01.2026 Дарницький районний суд м. Києва відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження; установив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. 
Позивачка обґрунтовує позов тим, що вона є матір`ю ОСОБА_3 . Син позивачки був мобілізований до Збройних Сил України 20.10.2024, зник безвісти 24.06.2025 під час виконання бойового завдання. Позивачка має право на отримання виплат грошового забезпечення сина. Право позивачки зазнає порушень через існування зареєстрованого шлюбу між її сином та відповідачкою. Син позивачки уклав шлюб із ОСОБА_2 виключно з метою отримання нею та її малолітнім сином дозволу на постійне проживання в Україні. Сторони домовилися розірвати шлюб після отримання посвідки. Сторони не бажали створення сім`ї та не проживали спільно. Відповідачка народила дитину від іншого чоловіка у 2014 році, а ОСОБА_3 складав заяву про невизнання батьківства. Позивачка просить визнати шлюб недійсним.
Відповідачка ОСОБА_2 повідомлена належним чином про слухання справи, на виклик суду не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, заяв по суті справи не подала.
Представник позивачки адвокат Михайленко А.П. підтримав позов повністю в судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_4 надала суду показання під час судового засідання. Свідок пояснила, що ОСОБА_3 уклав шлюб із метою допомоги жінці в отриманні посвідки на проживання.
Свідок ОСОБА_5 підтвердила відсутність шлюбних відносин між сторонами. Свідок зазначила, що ОСОБА_3 уклав шлюб виключно задля допомоги жінці у здобутті права на постійне проживання.
Суд дослідив матеріали цивільної справи та встановив такі обставини.
ОСОБА_3 є сином позивачки. 
Син позивачки зник безвісти. 
Згідно з Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, сформований Міністерством внутрішніх справ України № 20250902-352 від 02.09.2025: ОСОБА_3 , Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Місце народження: Російська Федерація, Іркутська обл., м. Братськ, РНОКПП НОМЕР_1 , набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, 02.09.2025.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено 07.07.2012. 
Під час перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у шлюбі народилася дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Хаджибейський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надав на запит Дарницького районного суду м. Києва на підставі ухвали у справі № 204/10714/25 від 02.03.2026 Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за номером 00057307808 сформовано 25.03.2026, який містить такі відомості:
«Актовий запис про народження № 33 складено 12.02.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області. Дитина ОСОБА_7 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відомості про матір та батька: Матір`ю дитини записана ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка Республіки Вірменія. Місце проживання вказано за адресою: АДРЕСА_1 . Батьком дитини записаний ОСОБА_8 . Підставою для внесення відомостей про батька стала спільна заява матері та батька дитини про визнання батьківства від 12.02.2014, подана відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України.
У витягу міститься відмітка про те, що матір дитини перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (актовий запис про шлюб № 75 від 07.07.2012). Проте 12.02.2014 подружжя подало спільну заяву про невизнання чоловіка батьком дитини, згідно з якою ОСОБА_3 не є батьком цієї дитини. Прізвище дитині « ОСОБА_9 » та ім`я було присвоєно на підставі спільної заяви батьків. У зв`язку з визнанням батьківства 12.02.2014 до актового запису було внесено зміни: прізвище дитини змінено з дошлюбного прізвища матері « ОСОБА_10 » на прізвище визнаного батька « ОСОБА_9 ». Місце проживання батька та матері зареєстроване за однією адресою згідно з їхніми посвідками на тимчасове проживання, виданими у 2013 році.»
Додатково у супровідному листі до цього витягу відділ ДРАЦС повідомляє, що згідно з даними реєстру інші актові записи про народження, де матір`ю зазначена ОСОБА_2 , після дати укладення шлюбу ( 07.07.2012 ) відсутні.
Відповідачка отримала посвідку на постійне проживання від 05.04.2023 № НОМЕР_2 , строком дії до 04.04.2033.
Суд оцінює подані докази та застосовує норми права таким чином.
Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 21 Сімейного кодексу України). 
Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності (абзац перший частини другої статті 40 Сімейного кодексу України). 
Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя (абзац другий частини другої статті 40 Сімейного кодексу України).
Позивачка звернулася з позовом про визнання шлюбу недійсним виключно до ОСОБА_2 . 
Син позивачки ОСОБА_3 є іншим з подружжя (іншою стороною оспорюваного шлюбу).
Здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи (частина перша статті 25 ЦК України). 
Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).
Син позивачки ОСОБА_3 зник безвісти 24.06.2025 за особливих обставин під час виконання бойового завдання. 
Факт зникнення особи безвісти не є правовою підставою для припинення її цивільної правоздатності. 
Отже, ОСОБА_3 не втратив цивільну правоздатність та залишається носієм прав і обов`язків учасника цивільних і сімейних правовідносин.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2021 року в справі № 570/1533/20 (провадження № 61-8068св21) вказано, що «у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них».
Оскільки шлюб є сімейним союзом двох осіб, вимоги про визнання його недійсним безпосередньо стосуються прав та обов`язків обох сторін такого союзу.
Позивачка мала пред`явити позовні вимоги до обох сторін оспорюваного шлюбу, тобто заявити ОСОБА_3 як співвідповідача у справі.
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у ній співвідповідача (частина перша статті 51 ЦПК України). 
Позивачка та її представник не заявляли клопотань про залучення ОСОБА_3 до участі у справі як співвідповідача.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог (частина перша статті 13 ЦПК України). 
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду. 
Пред`явлення позову до неналежного відповідача або неповного складу відповідачів є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Зважаючи на те, що позивачка не залучила іншого з подружжя як співвідповідача, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову з підстав неналежного складу сторін, що є самостійною підставою для відмови у позові.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). 
У разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача (пункт другий частини другої статті 141 ЦПК України).
Керуючись нормами статей 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності та скасування актового запису про шлюб відмовити.
Судові витрати залишити за позивачкою.
Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка Республіки Вірменія, РНОКПП: НОМЕР_4 , останнє відоме місце перебування (ВПО) АДРЕСА_4 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення ухвалено за відсутності учасників справи та складено 23.07.2026.

Суддя В.М. Маркєлова