Єдиний унікальний номер 205/13065/25
Номер провадження2/205/2194/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
10 липня 2026 року місто Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Дорошенко Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Копич В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «Українські фінансові операції» Дідух Є.О. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №4548528 від 11.04.2024 року у сумі 34450 грн та судові витрати у справі. В обґрунтування позовних вимог представник посилався на те, що 11.04.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір №4548528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 2500,00 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 11.04.2024 року по 06.04.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 2500,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера -ТОВ «Пейтек Україна». Пунктом 1.2.1. Договору сторони передбачили, що, за взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що сторонами укладається додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів (п.1.3 цього Договору). Враховуючи, зазначені вище умови Договору, 12.04.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено Додатковий договір до Договору №4548528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.04.2024 року. Сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього Додаткового договору Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2. Додаткового договору) сума кредиту, яка було надана згідно з Додатковим договором складає: 1000,00 грн. Відповідно до зазначених вище умов Додаткового договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 1000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». Враховуючи внесені зміни до Договору, які оформлені Додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за Договором (п.п.1.2-1.3. Додаткового договору) сума кредиту на дату укладення Додаткового договору, склала 3500,00 грн. 25.11.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 25/11/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором №4548528 від 11.04.2024 року загальною сумою 34450 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) - 3500,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих первісним кредитором - 19487,50 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «Українські фінансові операції» за 134 календарних днів – 11462,50 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача зазначену суму заборгованості.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 08.10.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано у АТ КБ «Приватбанк» завірені належним чином копії документів, які містять інформацію чи випускалася банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також інформацію щодо підтвердження факту зарахування коштів 11.04.2024 року на дану платіжну картку банком - емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк», у сумі 2500,00 грн за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек Україна», та підтвердження факту зарахування коштів 12.04.2024 року на дану платіжну картку цього є позичальника у сумі 1000 грн за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення».
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 20.11.2025 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
04.11.2025 року від АТ КБ «Приватбанк» до суду надійшла запитувана інформація.
Представник позивача ТОВ «Українські фінансові операції» Дідух Є.О. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в котрій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив не подала, будь-яких заяв від неї не надходило, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11.04.2024 ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора 93992 підписала паспорт споживчого кредиту, відповідно до умов якого сума кредиту становить 2500 грн; строк кредитування 360 днів; мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби; спосіб надання кредиту у безготівковій формі шляхом перерахування кредитодавцем коштів кредиту на банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки), зазначеної споживачем; стандартна процентна ставка становить 912,50 % річних (2,50 % в день); тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом, за стандартною процентною ставкою становлять 22500 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 25000 грн (а.с. 31-35).
На підставі вказаного паспорту споживчого кредиту 11.04.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» (товариство) та ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4548528 (далі договір), відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту становить 2500 грн (п. 1.2. договору) (а.с.37-55).
Згідно з п. п. 1.3.-1.6. договору строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 99923,40 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить 25000 грн.
Відповідно до п. 2.1. договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .
Пунктом 4.1. договору встановлено, що сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюється згідно з графіком платежів.
Відповідно до п. 9.7.1. договору цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного з боку товариства електронним підписом, в особистий кабінет/мобільний застосунок «Credit7» для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в інформаційно-комунікаційній системі товариства/зазначений в цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис клієнта на договорі та вважається направлення товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.
Додатком № 1 до договору встановлено графік щомісячних платежів за кредитним договором, в якому відображено дати та розміри платежів, які має здійснювати позичальник за кредитним договором. Вказаний графік підписано представником ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 (а.с.68).
12.04.2024 року ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора 62489 підписала паспорт споживчого кредиту, відповідно до умов якого сума кредиту відповідно до додаткового договору становить 1000 грн; загальна сума кредиту за договором №4548528 становить 3500 грн; строк кредитування 360 днів; мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби; спосіб надання кредиту у безготівковій формі шляхом перерахування кредитодавцем коштів кредиту на банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки), зазначеної споживачем; стандартна процентна ставка становить 912,50 % річних (2,50 % в день); тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом, за стандартною процентною ставкою становлять 31450,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 34950 грн (а.с. 58-63).
На підставі вказаного паспорту споживчого кредиту 12.04.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» (товариство) та ОСОБА_1 (клієнт) укладено додатковий договір до договору №4548528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.04.2024 року (далі договір), відповідно до умов якого сторони за взаємною згодою договорились, що згідно з умовами цього додаткового договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту становить 1000 грн (п. 1.2. договору). Пунктами 1.3.-1.6. договору встановлено, що загальна сума кредиту становить 3500 грн. Строк кредитування та періодичність сплати процентів залишаються незмінними (а.с.64-67).
Додатком № 1 до договору в редакції Додаткової угоди №4548528-Т2 від 11.04.2024 року встановлено графік щомісячних платежів за кредитним договором, в якому відображено дати та розміри платежів, які має здійснювати позичальник за кредитним договором. Вказаний графік підписано представником ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 (а.с.68).
Частиною першою статті 627 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно з п. 6 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, шляхом накладення відповідачем аналогу ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 92567, додатковий договір так само укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, шляхом накладення відповідачем аналогу ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 62489.
Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
03.01.2024 року між ТОВ «Пейтек Україна» (замовник) та ТОВ «Лінеура Україна» (партнер) було укладено договір про переказ коштів №03012024-1, відповідно до умов якого замовник надає партнеру послуги з переказу коштів (а.с. 129-140). Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано грошові кошти на платіжну картку відповідача від ТОВ «Лінеура Україна» на суму 2500 грн, призначення платежу: зарахування на картку маска картки № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» від 19.12.2024 року № 20241219-775 (а.с. 85).
12.03.2019 між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (замовник) та ТОВ «Лінеура Україна» (партнер) було укладено договір про переказ коштів № РК-П-19/03-01, відповідно до умов якого замовник надає партнеру послуги з переказу коштів (а.с.141-146). Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку відповідача від ТОВ «Лінеура Україна» на суму 1000 грн, призначення платежу: зарахування 1000 грн на картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 19.12.2024 року № 1-1912 (а.с.86).
Крім того, наявність у відповідача картки № НОМЕР_1 та отримання відповідачем коштів підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» від 04.11.2025 року №20.1.0.0.0/7-251022/28213-БТ, наданого на виконання ухвали суду від 08.10.2025 року (а.с. 2, том 2).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №4548528 від 11.04.2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 25.11.2024 року, складеним директором ТОВ «Лінеура Україна», у ОСОБА_1 наявна заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 24737,50 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3500 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 19487,50 грн, заборгованості за штрафними санкціями у сумі 1750 грн (а.с.115-124).
25.11.2024 ТОВ «Українські фінансові операції» (фактор) та ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) уклали між собою договір факторингу № 25/11/2024 (далі договір факторингу), відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1. договору факторингу) (а.с.147-156).
Згідно з п. п. 1.2., 1.6. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту пройму-передачі реєстру боржників відповідно до додатку № 2 та надходження ціни продажу в повному обсязі, відповідно до п. 3.3. цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта, підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості. Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акту прийому-передачі реєстру боржників.
Як вбачається з копії акту прийому-передачі реєстру боржників від 25.11.2024 року за договором факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) передало, а ТОВ «Українські фінансові операції» (фактор) прийняло реєстр боржників. Після виконання фактором вимог пункту 1.2. договору факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024 від клієнта до фактора переходять права вимоги, заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно боржників щодо заборгованостей (а.с.166).
Згідно з копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024 ТОВ «Лінеура Україна» відступає ТОВ «Українські фінансові операції» право вимоги заборгованості, зокрема до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №4548528. На момент відступлення такого права вимоги у ОСОБА_1 наявна заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 24737,50 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3500 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 19487,50 грн, заборгованості за пенею, штрафами у сумі 1750 грн (а.с.112-114).
Відповідно до копії платіжної інструкції №511 від 05.12.2024 ТОВ «Українські фінансові операції» перерахувало ТОВ «Лінеура Україна» грошові кошти у сумі 1000000,00 грн, призначення платежу: сплата за дог. факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024 року (а.с.187).
Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено шляхом розміщення відповідної інформації в особистому кабінету та направлення 25.11.2024 року sms-повідомлення на номер телефону відповідача НОМЕР_3 , який був зазначений останнім при укладенні кредитного договору (а.с.79-80).
Отже, набуття позивачем права вимоги за договором №4548528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.04.2024 року щодо позичальника ОСОБА_1 доведено, підтверджується матеріалами справи.
Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Українські фінансові операції» за договором №4548528 про надання споживчого кредиту від 11.04.2024 року за 131 календарних днів (26.11.2024-05.04.2025), позивачем розраховано заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №4548528 від 11.04.2024 за період з 26.11.2024-05.04.2025 року. За вказаний період у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 14962,50 грн, яка складається із: нарахованих процентів за користування грошовими коштами у сумі 11462,50 грн та суми боргу, на яку нараховується процентна ставка 3500 грн (а.с.125-128).
Відсотки за договором нараховані первісним кредитором та позивачем у межах строку кредитування.
Підпунктом 6 пункту 5 Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Також підпунктом 13 пункту 5 Закону № 3498-IX Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, згідно якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-XI встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Перехідні положення законопроєкту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроєкту.
Положення ч. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-XI, відповідно до яких дія пункту 5 розділу І цього Закону, яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом, узгоджуються з п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про правотворчу діяльність», відповідно до якого перехідні положення включаються до нормативно-правового акта у разі, якщо нормативно-правовими актами, що застосовувалися до набрання чинності прийнятим (виданим) нормативно-правовим актом, встановлювався інший порядок регулювання відповідних суспільних відносин.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Враховуючи, що кредитний договір було укладено 11.04.2024, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», строк виконання зобов`язань позичальника за таким договором спливає після закінчення перехідного періоду, умови укладеного між сторонами договору, передбачені п. 1.4.1., 1.4.2., щодо встановлення стандартної процентної ставки в день 2,5 % відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними.
Відповідно до п. 1-2, 2, 3, 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту, загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом, загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.
Разом з тим, з розрахунку заборгованості за договором №4370994 про надання споживчого кредиту від 11.04.2024 року вбачається, що позивачем нараховано проценти за користування кредитом за період з 11.04.2024 по 05.04.2025 в розмірі 2,50 % в день.
Нарахування процентів за період строку кредитування здійснено всупереч вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» за умовами договору, які є нікчемними.
За період з 11.04.2024 по 22.04.2024 кредитор нарахував щоденні відсотки (2.5% в день) у розмірі 1000 грн у відповідності до ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За період з 23.04.2024 по 05.04.2025 кредитор нарахував щоденні відсотки в заявленому розмірі безпідставно, оскільки такий розмір був законодавчо обмежений до 1,5% з 23.04.2024 по 19.08.2024 та 1% з 20.08.2024 року.
Таким чином, нарахована заборгованість за загальними витратами за договором №4370994 про надання споживчого кредиту від 11.04.2024 року відповідно до законодавчо обмеженого розміру 1,5% денної процентної ставки за період з 23.04.2024 по 19.08.2024 підлягає перерахунку та за цей період становить 6195 грн (3500*1,5%*118) з урахуванням нарахованої комісії кредитодавця, пов`язаної з наданням кредиту. Також підлягає перерахуванню відповідно до законодавчо обмеженого розміру 1% денної процентної ставки за період з 20.08.2024 по 05.04.2025 та за цей період становить 8015 грн (3500*1%*229) з урахуванням нарахованої комісії кредитодавця, пов`язаної з наданням кредиту.
Також, суд зазначає, що відповідачем ОСОБА_1 08.08.2024 року було сплачено відсотки за користування кредитних коштів у сумі 500 гривень.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем розрахунки заборгованості не спростовані, належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про наявність заборгованостей та їх розміру суду не надано.
Щодо розміру нарахованих процентів позивачем, то як зазначалося вище, умови кредитного договору в цій частині не відповідають ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», та нараховані проценти перераховано судом.
Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
Суд вважає, що до цих правовідносин між сторонами підлягає застосуванню спеціальний закон, який визначає засади споживчого кредитування, а саме Закон України «Про споживче кредитування», і правовідносини виникли між кредитодавцем та позичальником після чинності Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому судом зменшено розмір процентів, які нараховані як проценти за користування кредитом, а не як міра відповідальності позичальника.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позов про стягнення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками, у заявленому позивачем розмірі, підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути частково заборгованість за кредитним договором №4548528 від 11.04.2024 року у розмірі 18210 грн, з яких: 3500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 15210 грн - заборгованість за відсотками. У задоволенні решти вимог позову слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, згідно з платіжною інструкцією № 1020 від 20.08.2025 року та 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Майнові вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, отже сума сплаченого судового збору є пропорційною розміру заявлених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1280,23 (2422,4*52,85%) грн.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн, то слід зазначити наступне.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024 року, заявку на виконання доручення до вказаного договору (а.с.73-75), акт прийому-передачі наданих послуг та детальний опис робіт (а.с.69-72).
Заявлені позовні вимоги у розмірі 34450,00 грн підлягають частковому задоволенню у розмірі 18210,23 грн, отже підлягає задоволенню частина заявлених позовних вимог, пропорційно підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5285 (10000*52,85%) грн.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором №4548528 від 11.04.2024 року в розмірі 18210 (вісімнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» витрати по сплаті судового збору в сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 23 копійки та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5285 (п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 00 коп.
У решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Новокодацьким районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», код ЄДРПОУ 40966896, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, електронний кабінет наявний;
представник позивача адвокат Дідух Євген Олександрович, РНОКПП НОМЕР_4 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 24.03.2017 року, діючий на підставі довіреності від 01.08.2024 року, адреса АДРЕСА_1 , електронний кабінет наявний;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , електронний кабінет відсутній.

Суддя Г.В. Дорошенко