Єдиний унікальний номер 722/1152/26 
Номер провадження 2-о/722/75/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2026 року    Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді    Припхан І.І.,
за участі: 
секретаря     Козак А.В.,
заявниці     ОСОБА_1 
представника заявника   ОСОБА_2 
представника 
заінтересованої особи  Лукача Я.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду м.Сокиряни Чернівецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.06.2026 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні.
На обґрунтування вимог посилалась на те, що після повномасштабного військового вторгнення російської федерації в Україну та оголошення воєнного стану, ОСОБА_3 був призваний на військову службу до лав Збройних Сил України.
04.03.2023 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено, що солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав поранення несумісні з життям у районі н.п. Білогорівка, Бахмутського р-ну., Донецької обл.
Заявниця прожила спільно зі своїм чоловіком - загиблим ОСОБА_3 , близько 25 років, проте, вперше з проблемою відсутності між ними зареєстрованого в органах державної влади шлюбу, зіштовхнулася лише після його смерті.
Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20.03.2024 року (справа № 722/293/24) встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 26.02.2003 по дату смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішення суду у даній справі набрало законної сили 02.05.2024 року.
В подальшому, заявниця звернулась до уповноваженого органу із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 , посилаючись на факт проживання з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу, однак Міністерство оборони України повернуло подані документи на доопрацювання з посиланням на необхідність надання документів, які підтверджують перебування заявниці на утриманні загиблого військовослужбовця.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі. Судом визнано протиправним та скасовано протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 15/д від 07.02.2025 року про відмову Міністерства оборони України у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання. Також судом зобов`язано Міністерство оборони України повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 - цивільної дружини загиблого солдата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під н.п. Білогорівка, Донецької області під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і стримуванні агресії російської федерації, про призначения одноразової грошової допомоги, виходячи з розмірів, визначених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
10.12.2025 року Сьомим апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року у справі № 600/1860/25-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року без змін.
Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.05.2026 року, у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про передачу справи № 600/1860/25-а на розгляд Великої Палати Верховного суду відмовлено. Касаційну скаргу Міністерства оборони України задоволено. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.20254 року скасовано. Ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Заявниця протягом багатьох років не працювала, а чоловік в свою чергу повністю утримував її та сина, купував необхідні для заявниці речі, продукти харчування для сім`ї, усі витрати заявниці здійснювались саме за рахунок чоловіка. ОСОБА_3 піклувався про заявницю та повністю забезпечував її фінансово. До моменту смерті ОСОБА_3 заявниця повністю перебувала на його утриманні і жила за грошові кошти, які він заробляв, переказував їй та надавав. Грошові кошти, які надавав їй чоловік були єдиним джерелом її існування, оскільки заявниця не працювала. Протягом всього часу спільного проживання, ОСОБА_3 піклувався та дбав про достаток та фінансове благополуччя родини, був сдиним годувальником для сім`ї. Разом з тим, після загибелі чоловіка заявниця опинилась в складному матеріальному становищі, не маючи інших засобів існування та не маючи права на виплати чи пільги, передбачені законодавством для членів сім`ї загиблого захисника.
Встановлення факту перебування заявниці на утриманні чоловіка в судовому порядку необхідно задля встановлення та реалізації права ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю чоловіка, військовослужбовця ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст. 16, 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ( в редакції від 23.12.2022), п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, а також отримання пільг, передбачених ст. 14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. 
Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні даної заяви, оскільки цивільна дружина не відноситься до кола осіб яким призначається пенсія у разі втрати годувальника.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що після повномасштабного військового вторгнення російської федерації в Україну та оголошення воєнного стану, ОСОБА_3 03.11.2022 був призваний на військову службу до лав Збройних Сил України.
На ім`я сина ОСОБА_4 надійшло сповіщення №2/319 від 04.03.2023 про те, що його батько солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер обслуги гранатометного відділення, взводу вогневої підтримки гірсько-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 , призваний на військову службу по мобілізації 03.11.2022 ІНФОРМАЦІЯ_5 та був поранений 20.02.2023 внаслідок ворожого гранатометного обстрілу у районі н.п. Білогорівка, Баахмутського району Донецької області. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер в Київській міській клінічній лікарні №3 м.Київ отримавши поранення не сумісні з життям.
Вищевказане також підтверджується Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 18.03.2023, лікарським свідоцтвом про смерть № 020-629 від 07.03.2023, свідоцтвом про смерть, що видане 13.03.2023 Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, довідкою про причину смерті форми № 106/0 № 020-629 від 07.03.2023.
Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20.03.2024 року (справа № 722/293/24) встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 26.02.2003 по дату смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішення суду у даній справі набрало законної сили 02.05.2024 року.
14.05.2024 заявниця звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою вирішення питання щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022.
У переліку документів, доданих до заяви від 14 травня 2024 року, було вказано наступні документи: копія свідоцтва про смерть загиблого ОСОБА_3 серія НОМЕР_4 від 13 березня 2023 року, копія паспорта та РКОКПП позивача; копія свідоцтва про народження спільного сина ОСОБА_4 серія НОМЕР_5 ; копію акта обстеження умов проживання; копію довідки про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні; копію рішення суду № 722/293/24 від 20 березня 2024 року про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю; копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копію витягів про смерть батьків; копію картки реквізитів банку; згоду на збір та обробку персональних даних.
ІНФОРМАЦІЯ_7 склав висновок та доповідь щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за одноразовою грошовою допомогою, в яких вказано, що позивачка не має вказаного права.
Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум, за результатами розгляду заяви позивачки прийняла рішення, оформлене витягом із протоколу № 15/д від 07 лютого 2025 року, яким їй було повернуто документи на доопрацювання у зв`язку з відсутністю доказів, що підтверджують належність до кола осіб, визначених у частині першій статті 16-1 Закону №2011-ХІІ (в редакції станом на 03 березня 2023 року).
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі. Судом визнано протиправним та скасовано протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 15/д від 07.02.2025 року про відмову Міністерства оборони України у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання. Також судом зобов`язано Міністерство оборони України повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 - цивільної дружини загиблого солдата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під н.п. Білогорівка, Донецької області під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і стримуванні агресії російської федерації, про призначення одноразової грошової допомоги, виходячи з розмірів, визначених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". 
10.12.2025 року Сьомим апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року у справі № 600/1860/25-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року без змін. 
Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.05.2026 року, у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про передачу справи № 600/1860/25-а на розгляд Великої Палати Верховного суду відмовлено. Касаційну скаргу Міністерства оборони України задоволено. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.20254 року скасовано. Ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Також, заявницею до матеріалів справи долучено документи, які містять інформацію щодо переказу грошових коштів за допомогою платіжної системи Western Union від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 , а саме: копію платіжки № 635-712-3079 від 02.04.2021 на суму 12845,22 грн. та № 525-474-0616 від 13.09.2021 на суму 13609,55 грн., які він здійснював працюючи за межами державного кордону України.
В період часу з 06.04.2021 року по 07.12.2021 року ОСОБА_3 , працюючи за кордоном, здійснював переказ грошових коштів за допомогою платіжної системи Western Union від свого імені на ім`я заявниці, що підтверджується інформаційною довідкою АТ КБ «Приватбанк» по рахунку ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021.
Також, ОСОБА_3 систематично перераховував грошові кошти ОСОБА_1 в період проходження військової служби в Збройних Силах України. Вказане підтверджується наступними документами: платіжною інструкцією № P24AP24A624230789D33929 від 20.11.2022 на суму 10500,00 грн.; платіжною інструкцією № P24AP24A637751213D74886 від 23.12.2022 на суму 5025,13 грн.; платіжною інструкцією № Р24AP24A688375251D94153 від 06.01.2023 на суму 10500,00 грн.; платіжною інструкцією № Р24АР24A720609614D42799 від 15.01.2023 на суму 10500,00 грн.; платіжною інструкцією № P24AP24A741687367D92538 від 20.01.2023 на суму 70050,00 грн.; платіжною інструкцією № Р24AP24A837173351042559 від 14.02.2023 на суму 10500,00 грн.
Згідно Індивідуальної відомості про застраховану особу форми ОК-5 заявниця за період 2004 року отримала дохід у розмірі 3008,05 грн.; за період 2007 року - у розмірі 605,93 грн.; за період 2008 року - у розмірі 1522,88 грн.; за період 2009 року - у розмірі 614,65 грн.; за період 2010 року - у розмірі 5293,26 грн.; за період 2011 року - у розмірі 7940,78 грн.; за період 2012 року - у розмірі 8492,28 грн.; за період 2013 року - у розмірі 6653,05 грн.; за період 2014 року - у розмірі 6359,92 грн.; за період 2015 року - у розмірі 9067,83 грн.; за період 2016 року - у розмірі 29963,81 грн.; за період 2017 року - у розмірі 33263,06 грн.; за період 2018 року - у розмірі 44563,31 грн.; за період 2019 року - у розмірі 15200,00 грн.; за період 2020 року - у розмірі 3800,00 грн. За період з 2020 року по дату смерті ОСОБА_3 . 03.03.2023 року заявниця доходів не отримувала.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказувала, що є сестрою ОСОБА_3 і їй відомо зі слів останнього, що він передавав кошти заявниці. Заявниця ніколи не працювала, оскільки певний час хворіла, останні 3-5 років перед смертю ОСОБА_3 здійснювала постійний догляд за своєю матір`ю, а решту часу протягом життя займалася сільськогосподарськими роботами, зокрема обробляла город та доглядала за свійськими тваринами. Заявниця, зі слів свідка, не є особою з інвалідністю, або непрацездатною особою.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні надала покази, що вона є подругою заявниці і зі слів останньої, знає про те, що ОСОБА_1 регулярно отримувала кошти на проживання від ОСОБА_3 . Крім цього, вказувала, що наскільки їй відомо, заявниця немає статусу особи з інвалідністю, чи непрацездатної особи, а протягом життя займалася сільським господарством для власних потреб.
Свідок ОСОБА_7 зазначала, що є сусідкою заявниці і, з її слів, ОСОБА_3 утримував заявницю, ці відомості їй стали відомими від ОСОБА_1 . Особисто свідок ніколи не бачила, як ОСОБА_3 передавав кошти ОСОБА_1 . 
Сама заявниця ніколи офіційно не працювала, займалася доглядом за дітьми, хворою матір`ю та займалася домогосподарством (обробляла город, доглядала за свійськими тваринами, які перебували у домогосподарстві).
Вирішуючи заявлені вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Предметом розгляду в цій справі є встановлення факту перебування заявниці на утриманні чоловіка, з яким проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що загинув при виконанні обов`язків військової служби.
Метою встановлення цього факту є отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.
Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку.
Пунктом 2 частини першої вказаної статті передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
За змістом ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на дату смерті ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_4 ) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 (в редакції, чинній на 03.03.2023) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Згідно зі ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на дату смерті ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_4 ) право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).
Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування (ч.1 ст.31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).
Згідно зі ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Конституційний Суд України в рішенні від 03.06.1999 у справі №1- 8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, що під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами, постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.
Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20.03.2024 року (справа № 722/293/24) встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 26.02.2003 по дату смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , так як заявниця з ним проживала однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, мали спільні права та обов`язки подружжя, вели з ним спільне господарство. Також за час спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначений у Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013.
Положеннями пункту 5 Порядку №975 (в редакції, чинній на дату смерті ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_4 ) одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
У пункті 10 Порядку №975 визначено перелік документів, які подають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2026 у справі №308/17634/23 вказано, що для цілей визначення того, чи є особа утриманцем у розумінні чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, необхідно встановити, чи має така особа право на призначення пенсії в разі втрати годувальника за приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Положення ст.16-1 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» свідчать, що для цілей призначення та отримання одноразової грошової допомоги, утриманці визначаються, як члени сім`ї, що мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Тому застосовним у питанні підтвердження факту перебування особи на утриманні для цілей отримання одноразової грошової допомоги є Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 (далі - Порядок №3-1).
Відповідно до п.13 розділу ІІ Порядку №3-1 за документи про перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї приймаються, зокрема, рішення суду про встановлення факту перебування непрацездатного члена сім`ї на утриманні померлого годувальника.
Отже, як Порядком №975, так і Порядком №3-1 передбачено подання особою, яка перебувала на утриманні, відповідного судового рішення про встановлення цього юридичного факту.
Аналіз вказаних нормативних актів дає підстави для висновку, що станом на 03.03.2023 законодавець передбачив, що член сім`ї загиблого військовослужбовця мав право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, якщо він був утриманцем загиблого, тобто мав право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Водночас право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» член сім`ї мав у випадку, якщо, в розумінні цього закону, був непрацездатним членом сім`ї загиблого військовослужбовця та перебував на його утриманні.
В цій справі судом встановлено, що заявниця не хворіє, матеріали справи не містять відомостей про те, чи є заявниця непрацездатною особою або особою з інвалідністю. Також вона не досягла віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
Встановлення цих обставин є передумовою для визначення того, чи мала заявниця право на призначення пенсії в разі втрати годувальника за приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та відповідно чи є вона утриманцем загиблого військовослужбовця, з яким проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, в розумінні ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2026 у справі №339/471/24.
Правовідносини, подібні до спірних у справі № 580/1977/25, вже були предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у постанові від 24.02.2025 у справі № 240/12904/23 Верховний Суд виснував: « у розумінні статті 30 Закону № 2262-XIІ та статті 36 Закону № 1058-IV право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі. Жінка або чоловік, які на час смерті померлого годувальника проживали з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу та/або утримували один одного, не є подружжям, а тому не набувають права на призначення пенсійних виплат у зв`язку із втратою годувальника.».
Крім того, у постанові від 31.10.2019 (справа № 461/3169/17) Верховний Суд на підставі аналізу норм ст. 36 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (формулювання яких є подібним до приписів ст. 30 Закону № 2262-ХІІ) та норм Сімейного кодексу України дійшов таких висновків:
«У законодавстві про пенсійне забезпечення імперативно визначено, що право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, мають одне з подружжя - чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не належать.
Встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім`ї не легітимізує правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки статус «подружжя» чоловік та жінка набувають тільки в разі реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану.»
З огляду на викладене, вимоги заявниці є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Згідно з ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.82, 263-265, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування на утриманні – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення буде виготовлено не пізніше ніж через п`ять днів з дня проголошення вступної та резулятивної частини цього рішення.

Суддя:

Повний текст судового рішення складено 24.07.2026 року.