В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/129/26
Провадження №1-кп/338/72/26
14 липня 2026 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області 
у складі: головуючої – судді ОСОБА_1 , 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №12026091120000005 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та проживання АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, депутатом не обирався, неодруженого, який перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого 24 березня 2025 року вироком Івано-Франківського міського суду за ч. 1
ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 
обвинувачений ОСОБА_3 

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3  придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.
Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин.
Так, наприкінці грудня 2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Івано-Франківську по вул. Мазепи, біля сміттєвих контейнерів, знайшов наплічний рюкзак, в якому знаходились бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї в кількості 111 штук калібру 5,45-мм та 7,62- мм.
ОСОБА_3 , будучи обізнаним про те, що за придбання та носіння боєприпасів без відповідного на те дозволу передбачена кримінальна відповідальність, привласнив знайдене, тобто незаконно придбав зазначені бойові припаси та надалі переніс до місця свого проживання, де їх незаконного зберігав.
05 січня 2026 року ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи передбаченого законом дозволу на носіння та зберігання бойових припасів, перевіз зазначені бойові припаси на міжміському автобусі загального користування з м. Івано-Франківськ до с. Скобичівка Старобогородчанської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області.
Того ж дня, близько 12 год по вул. Грушевського у с. Скобичівка Старобогородчанської територіальної громади ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції з метою перевірки документів на підставі норм Указу Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та п. 11 розпорядження КМУ №181-р від 24 лютого 2022 року "Питання запровадження та забезпечення здійснення заходів правового режиму воєнного стану в Україні".
В ході перевірки документів ОСОБА_3 повідомив працівникам поліції про наявність у нього заборонених предметів - бойових припасів, які у подальшому у останнього вилучено слідчо-оперативною групою відділення поліції №2 (с-ще Богородчани).
Вилучені у ОСОБА_3 предмети в кількості 111 штук, є військовими боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї, з яких: 57 боєприпасів - військовими гвинтівочними 7,62-мм патронами, центрального бою, із бронебійно-запалюваними (27 шт.), трасуючими (29 шт.) та полегшеною (1 шт.) кулями, промислового виробництва, справні та придатні для стрільби, а також 54 боєприпаси - військовими 5,45-мм патронами центрального бою зі звичайними (38 шт.), ППЗ (7Н10) (13 шт.) та трасуючими (3 шт.) кулями, промислового виробництва, справні та придатні для стрільби.
Вказані бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надавши суду показання щодо суті пред`явленого обвинувачення, які повністю відповідають фактичним обставинам справи, викладеним в обвинувальному акті. Повідомив, що в кінці грудня 2025 року біля сміттєвих контейнерів в м. Івано-Франківську по вул. Мазепи знайшов рюкзак, побачив, що у ньому бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї, відніс за місцем свого проживання, побоюючись, що їх можуть знайти діти.
05 січня 2026 року він, розуміючи, що у нього не має дозволу на носіння та зберігання бойових припасів, перевіз їх автобусом з м. Івано-Франківська до с. Скобичівка Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Того ж дня по вул. Грушевського у с. Скобичівка був зупинений працівниками поліції, і в ході перевірки повідомив їм, що у нього в рюкзаку знаходяться бойові припаси, які були вилучені працівниками поліції. Про те, що це боєприпаси до вогнепальної нарізної зброї, патрони 7,62-мм та 5,45-мм калібру, йому було відомо. У вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати, повідомив, що на даний час не приймає замісну терапію - "Метадон", 150 мг, оскільки не має потреби в цьому та при призначенні покарання просив врахувати його незадовільний стан здоров`я.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, відомості, що характеризують особу ОСОБА_3 , обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України інкриміноване обвинуваченому діяння відноситься до тяжкого злочину.
ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, неодружений, не працює, згідно з витягом з медичної карти стаціонарного хворого №5197 від 23 січня 2026 року ОСОБА_3 має такі захворювання: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія IV, ЗЗТБ у вигляді фіброзу, хронічний бронхіт, пневмофіброз, хронічний гепатит B+C+D, хронічний панкреатит; перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу опіоїдної залежності, з 13 серпня 2018 року постійно отримував замісну підтримувальну терапію препаратом "Метадон", діагноз F11.2 та знаходиться в КНП "ПНЦ ІФ ОР" на замісній терапії з 1 січня 2025 року з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, отримував препарат метадон в дозі 150 мг, раніше судимий 24 березня 2025 року вироком Івано-Франківського міського суду за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, штраф не сплачений, судимість не знята і не погашена (а.п.68-81, 89-91, 141).
Відповідно до досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення та обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, з урахуванням того, що ризик вчинення повторного правопорушення є високим, рівень небезпеки для суспільства є середнім (а.п.44-49).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого кримінального правопорушення, критично оцінює свою протиправну поведінку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Виходячи із встановленої ст. 50 Кримінального кодексу України мети покарання, якою є не тільки кара, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує особу обвинуваченого, пом`якшуючі вину обставини, особу винного, зокрема те, що обвинувачений визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, його критичне ставлення до вчиненого, тяжкість вчиненого злочину, стан здоров`я обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення в судових дебатах, де прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, та призначає обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, її нижньої межі, у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 березня 2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу слід виконувати самостійно.
Суд приходить до висновку, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме тяжкості вчиненого та особі винного, підстави для застосування ст. 69, ст. 75 КК України відсутні.
Судові витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи із дослідження зброї та боєприпасів, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 .
Цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області
№ 338/2/26 від 07 січня 2026 року слід скасувати.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.
Клопотання про обрання запобіжного заходу сторона обвинувачення не заявляла та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 174, 368, 370, 374, 615 КПК України, суд,- 
у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 березня 2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Строк відбування покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-балістичної експертизи №СЕ-19/109-26/177-БЛ від 12 січня 2026 року в розмірі 2 674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок.
Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області № 338/2/26 від 07 січня 2026 року.
Речові докази: 111 (сто одинадцять) штук військових боєприпасів до вогнепальної нарізної зброї, які опечатані в спецпакет WAR1606476 та зберігаються в кімнаті речових доказів ВП №2 с-ще Богородчани – знищити.
Речовий доказ : DVD+R–диск зберігати у матеріалах судової справи № 338/129/26.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя       ОСОБА_1