Справа № 474/158/26
Провадження № 2/474/304/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

02.07.26 с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Багрін Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:

03.03.2026р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 94939118000 від 22.11.2018р. у розмірі 20 694 грн. 74 коп.
Позов обґрунтований тим, що 22.11.2018р. між АТ “Укрсиббанк” та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 94939118000, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 32 396 грн. 03 коп. на придбання товару та розстрочення платежів щодо сплати на розрахунковий період. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до умов договору та правил. 
Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. 
Відповідач у порушення умов договору та вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання - не вносив платежі на повернення отриманих коштів та процентів, а тому у нього утворилася заборгованість за кредитним договором згідно виписки.
10.07.2020р. АТ “Укрсиббанк” та ТОВ “ФК “Кредит-Капітал” укладено договір факторингу № 175, відповідно до якого ТОВ “ФК “Кредит капітал” набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників АТ “Укрсиббанк”, у тому числі і до відповідача за кредитним договором № 94939118000.
Станом на 13.02.2026р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 20 694 грн 74 коп., з них: 14 312 грн 36 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 61 грн 05 коп. - заборгованість за відсотками; 6 321 грн 33 коп. - заборгованість за комісією.
Представник позивача Усенко М.І. в судові засідання 05.05.2026р. та 02.07.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у прохальній частині позовної заяви та у клопотанні від 01.07.2026р. просив розглядати справу за відсутності представника позивача, дав згоду на заочний розгляд справи. 
Відповідач в судові засідання 05.05.2026р. та 02.07.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду шляхом направлення рекомендованим поштовим відправленням судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідачка про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву, заяви про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи.
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами.
02.07.2026р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
22.11.2018р. ОСОБА_1 звернувся до АТ “Укрсиббанк” з Анкетою-заявою про надання споживчого кредиту у якій просив банк надати йому споживчий кредит у сумі 32 396 грн. 03 коп. на строк 24 місяці, та надати йому кредитну картку з максимальним додатковим лімітом 50 000 грн. зі строком дії кредитного ліміту 24 місяці, максимальна процентна ставка 60% річних від фактично використаною суми додаткового кредиту. 
Вказаної ж дати ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту - інформаційний лист у якому ознайомився з наступними умовами кредитування. Тип кредиту - основний та додатковий. Сума кредиту основного 32 396 грн 03 коп. та сума кредиту додаткового - до 50 000 грн 00 коп. Строк кредиту основного 24 місяці та додаткового кредиту - до 24 місяців з дати встановлення ліміту (з можливістю пролонгації). Мета отримання кредиту основного - на придбання товару та додаткового - на споживчі цілі. Процентна ставка за основним кредитом - 0,00001%. Комісія за управління кредитом за основним кредитом 809 грн. 90 коп. Реальна річна процентна ставка за основним кредитом 21,94% та за додатковим - 45% річних. У цьому ж паспорті, у розд. 5, наведено порядок повернення кредиту у виді таблиці, у якому зазначено: кількість платежів (24); їх розмір (1 350 грн, щомісячно, з 22.12.2018р. до 22.01.2020р. включно, а з 24.02.2020р. до 23.11.2020р. - 2 160 грн. щомісячно (включено комісію за управління кредитом)); періодичність внесення. Також у ньому визначена відповідальність сторін у виді пені, штрафів та підвищених відсотків.
22.11.2018р. між АТ “Укрсиббанк” та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 94939118000 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов договору. У випадку передбаченому договором банк також відкриває позичальнику поточний картковий рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування (розд. 2 кредитного договору).
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, підписуючи цей договір, позичальник погоджується з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ “УКРСИББАНК” з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщені для ознайомлення на сайті: www.my.ukrsibbank.com/ua/personal/credits та оприлюднені у газеті “Урядовий кур`єр” № 105 від 09.06.2017р.
Кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме: у сумі 32396 грн. 03 коп. - на придбання товару, що зазначений у п. 3.14 договору шляхом оплати банком з позичкового рахунку позичальника платіжних документів ТОВ “Гаджет трейдінг” (отримувач 1) на рахунок № НОМЕР_1 . Ціна продукції складає 35 996 грн. 03 коп. Розмір платежу за продукцію, що сплачується позичальником за рахунок власних коштів 3 600 грн. 00 коп. (п.п. 3.1-3.4 кредитного договору).
Повернення кредиту та плати за нього відбувається на рахунок № НОМЕР_2 або на умовах договірного списання. Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит та інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка платежів, що є Додатком №1 до кредитного договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 22.11.2020р. Розмір ануїтетного платежу становить 1 350 грн. з моменту укладення договору до 22.01.2020р., а з 23.01.2020р. розмір ануїтетного платежу становить 2 160 грн. Ануїтетний платіж сплачується щомісячно, до 22 числа згідно Графіку платежів (п.п. 3.5-3.8 кредитного договору).
Згідно з п.п. 3.9-3.11 кредитного договору - процентна ставка встановлюється в розмірі 0,00001 % річних. За користування кредитними коштами понад встановлений термін діє процентна ставка в розмірі 7,00001% річних. Такий розмір відсотків застосовується до всієї простроченої суми основного боргу та починає нараховуватися на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме наступного дня після несплати і до моменту погашення боргу. Нарахування процентів здійснюється у порядку встановленими правилами. 
Позичальник сплачує комісії відповідно до умов договору та додатків до договору (п. 3.12 кредитного договору).
Загальні положення, права та обов`язки сторін, інші умови регулюються Правилами (п. 3.13 кредитного договору).
Відповідно до п. 3.14 кредитного договору - у забезпечення виконання всіх грошових зобов`язань позичальника в повному обсязі за кредитом позичальник передає у заставу, а банк приймає наступне рухоме майно - мобільний телефон iPhone Xr 64 GB, та вартість предмету заставу складає ціна товару в п. 3.4 договору.
Сторони у п.п. 4.1-4.2. кредитного договору домовилися про можливість відкриття позичальнику окремого поточного рахунку в національній валюті, встановлення на цьому рахунку ліміту кредитування та випуску платіжної картки до цього рахунку на умовах Правил та підписаної з позичальником Індивідуальної угоди щодо відкриття карткового рахунку та надання кредиту. Для відкриття карткового рахунку для кредиту “кредитна картка” позичальником підписується Індивідуальна угода та окрема заява встановленої банком форми.
У розділі 5 кредитного договору позичальник доручив банку здійснювати договірне списання коштів на користь банку в порядку, у строки та у сумах, що визначені у договорі зі своїх рахунків, та засвідчив, що він особисто ознайомився з Правилами та Тарифами, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com, зі змістом “Інструкції про порядок відкриття, використання та закриття рахунків у національній та іноземній валютах” № 492 від 12.11.2003р. та отримав від банку Інформацію про умови кредитування згідно вимог законодавства України “Про споживче кредитування”, тощо.
У Додатку № 1 до договору № 94939118000 від 22.11.2018р. підписаному позичальником ОСОБА_1 наведені Тарифи та Графік платежів. Зокрема: щомісячна комісія за управління кредитом 2,5% від суми кредиту (включається до суми ануїтетного платежу) починаючи з 23.01.2020р.; комісія за надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу - 500 грн. (сплачується при простроченні чергових платежів, та банк залишає за собою право не застосовувати цю комісію або застосовувати її не в повній мірі); комісія за РКО - згідно Тарифів. У Графіку платежів визначені:кількість платежів (24); їх розмір як 1 350 грн, щомісячно, з 22.12.2018р. до 22.01.2020р. включно, а після 22.01.2020р. до 23.11.2020р. як 2 160 грн. щомісячно (включено щомісячну комісію за управління кредитом у розмірі 809 грн 90 коп., 10 платежів); періодичність внесення. Також у Графіку платежів визначена реальна річна процентна ставка - 21,94%, сума основного боргу 32 396 грн 03 коп. та загальна вартість кредиту 8 099 грн.
У листі від 22.11.2018р. АТ “Укрсиббанк” в рамках Договору про співробітництво № 264-0833 від 29.11.2017р. укладеного між банком та ТОВ “Гаджет Трейдінг” відповідно до норм чинного законодавства України повідомило про можливість своєчасної та повної сплати кредитних коштів у відповідності до договору про надання споживчого кредиту № 94939118000 від 22.11.2018р. укладеного з ОСОБА_1 на придбання товару - мобільного телефону iPhone НОМЕР_3 вартістю 35 996 грн 03 коп., з яких: 32 396 грн 03 коп. - сума кредиту та 3 600 грн 00 коп. - сума внесена клієнтом. Кредитний продукт Promo_14_Цитрус_брокер+. Лист завірений печаткою банку та підписом його представника, печаткою торгової організації “Цитрус” (м. Чорноморськ) та підписом її представника, а також підписом клієнта Степанова Г.М. У ньому ж наявна відмітка про отримання товару.
З Виписки за кредитним договором з 22.11.2018р. по 10.07.2020р. АТ “Укрсиббанк” та розрахунку заборгованості виготовленого позивачем, вбачається наступне. Операція з надання кредиту за угодою № 9493911800 у розмірі 32 396 грн 03 коп. мала місце 23.11.2018р. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором на кінець періоду становить: 14 312 грн. 36 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 61 грн 05 коп. - заборгованість по відсоткам та 6 321 грн 33 коп. - заборгованість по комісії. При цьому, з Виписки вбачається, що з 27.03.2019р. до 10.07.2020р. АТ “Укрсиббанк” нараховувало комісійні платежі, зокрема: комісії за прострочку ДПК у сумі 250 грн. (11 платежів по 250 грн.), а починаючи з 27.01.2020р. - комісію за кредитною угодою № 9493911800 у сумі 809 грн. 90 коп. (до 10.07.2020р. - 6 платежів по 809 грн 90 коп.), всього у сумі 7 609 грн 40 коп., та на її погашення було зараховано (списано) кошти у сумі 1 288 грн. 07 коп. (7 609 грн 40 коп. - 1 288 грн. 07 коп. = 6 321 грн 33 коп.). З 10.07.2020р. відбулася угода про відступлення, та з вказаної дати вчинялося списання платежів за кредитним договором згідно з цією угодою про відступлення. Нарахування складових заборгованості після 10.07.2020р. - не вчинялися.
10.07.2020р. між АТ “Укрсиббанк” (клієнт) та ТОВ “ФК “Кредит-Капітал” (фактор) було укладено Договір факторингу № 175, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначних договором. Право власності та право вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта до фактора, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимоги у фактора виникає у день підписання Акту приймання-передачі права вимоги за умови сплати фактором суми фінансування у порядку визначеному договором. 
Вказаної ж дати сторонами договору факторингу № 175 підписано Акт приймання-передачі права вимоги та Акт взаємозаліку, а також проведено фінансування під відступлення права вимоги, про що надано платіжну інструкцію № 19116 від 10.07.2020р.
Відповідно до витягу із реєстру боржників до Договору факторингу № 175 ТОВ “ФК “Кредит-Капітал” набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 94939118000 від 22.11.2018р. у сумі 20 694 грн 74 коп., з них 14 312 грн. 36 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 61 грн 05 коп. - заборгованість по відсоткам та 6 321 грн 33 коп. - заборгованість по комісії.
01.07.2025р. між Адвокатським об`єднанням “Апологет” та позивачем укладено договір № 0107 про надання правової (правничої) допомоги відповідно до якого (розд. 1 та 2) адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати правничу допомогу клієнту, представляти його інтереси в судах загальної юрисдикції, надавати від його імені заяви, та інше. Порядок розрахунків визначаються додатком № 1 до договору. Детальна інформація про справу, обсяг послуг, ціна послуг вказуються в акті надання послуг. Вартість наданих послуг правничої допомоги за 1 кредитну справу - 8 000 грн.
У Акті наданих послуг № 1261 від 13.02.2026р. сторони підтвердили факт надання адвокатським об`єднанням та прийняття клієнтом послуг відповідно до положень Договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025р. щодо боржника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 договір № 94939118000, сума наданих адвокатських послуг - 8 000 грн.
Відповідно до Детального опису наданих послуг від 13.02.2026р. до договору № 0107 про надання правової (правничої) допомоги виконавцем надано клієнту наступні послуги у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором щодо боржника ОСОБА_1 : усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості - 30хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 год., погодження правової позиції - 30хв., складання позовної заяви - 3год. 30хв., подання позовної заяви до суду - 1 шт. Всього витрачено часу 6год. 30хв.
Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 
Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України “Про електронну комерцію” № 675-VIII від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VIII).
У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VIII зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі “логін-пароль”, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону № 675-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачем та АТ “Укрсиббанк” кредитного договору, та надання йому кредитних коштів згідно його умов, невиконання позичальником обов`язку щодо повернення у погоджені сторонами строки отриманої суми кредиту та процентів, сплата яких передбачена кредитним договором, а також обставини набуття позивачем прав кредитора у спірних правовідносинах, а саме права вимоги до відповідача за договором факторингу та відповідного реєстру боржників.
Щодо розміру заборгованості яку слід стягнути з відповідача на користь позивача, то слід зазначити наступне.
У кредитному договорі сторони погодили, що позичальник сплачує комісії відповідно до умов договору та додатків до договору (п. 3.12 кредитного договору).
У Додатку № 1 до договору № 94939118000 від 22.11.2018р. підписаному позичальником ОСОБА_1 наведені Тарифи та Графік платежів. Зокрема: щомісячна комісія за управління кредитом 2,5% від суми кредиту (включається до суми ануїтетного платежу) починаючи з 23.01.2020р.; комісія за надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу - 500 грн. (сплачується при простроченні чергових платежів, та банк залишає за собою право не застосовувати цю комісію або застосовувати її не в повній мірі); комісія за РКО - згідно Тарифів. У Графіку платежів визначені:кількість платежів (24); їх розмір як 1 350 грн, щомісячно, з 22.12.2018р. до 22.01.2020р. включно, а після 22.01.2020р. до 23.11.2020р. як 2 160 грн. щомісячно (включено щомісячну комісію за управління кредитом у розмірі 809 грн 90 коп., 10 платежів); періодичність внесення. Також у Графіку платежів визначена реальна річна процентна ставка - 21,94%, сума основного боргу 32 396 грн 03 коп. та загальна вартість кредиту 8 099 грн.
10.06.2017р. набув чинності Закон України “Про споживче кредитування” № 1734-VІІІ (далі - Закон № 1734-VІІІ), у зв`язку із чим у Законі України “Про захист прав споживачів” (далі - Закон № 1023-ХІІ) текст ст. 11 викладено в такій редакції: “Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України “Про споживче кредитування”.
Положення ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону № 1023-ХІІ з набуття чинності Закону № 1734-VІІІ залишилися незмінними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 1734-VІІІ, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, - загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону № 1734-VІІІ, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем.
Отже, Закон № 1734-VІІІ передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону № 1734-VІІІ Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017р. № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 “Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту”.
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону № 1734-VІІІ та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон № 1734-VІІІ розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 1734-VІІІ після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону № 1734-VІІІ умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом № 1734-VІІІ щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону № 1734-VІІІ.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України “Про споживче кредитування”. Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору.
Кредитний договір та додатки до нього не містять зазначення переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику, за які банком встановлені комісії, в тому числі щомісячна комісія за управління кредитом в розмірі 2,5% від суми наданого кредиту, тому позивачем не доведено наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору.
Протягом усього часу розгляду справи в суді, позивач також не зазначив переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що були надані відповідачу та за які банком встановлена (нарахована, стягнута) комісія за прострочку ДПК та щомісячна комісія за управління кредитом, як і не надав доказів наявності таких та їх надання більше ніж один раз на місяць.
Кредитним договором передбачено, що підписуючи цей договір, позичальник погоджується з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ “Укрсиббанк” з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, що розміщені на сайті банку www.my.ukrsibbank.com/ua/personal/credits та оприлюднені у газеті “Урядовий кур`єр” № 105 від 09.06.2017р.
Однак, позивачем до позовної заяви не додано копію вказаних правил, актуальних на день укладення договору про надання споживчого кредиту, а тому суд позбавлений можливості встановити, чи такі Правила містять у собі положення щодо комісії за прострочення ДПК та комісії за управління кредитом, порядку її нарахування та переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням і поверненням кредиту (управлінням кредитом).
Щодо посилання у п.1.1 договору на те, що такі Правила опубліковано в газеті “Урядовий кур`єр” № 105 від 09 червня 2017 року, то суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
За таких обставин положення пункту 3.12 кредитного договору та Додатку № 1 до кредитного договору щодо сплати комісії відповідно до умов договору та додатків до нього, в т.ч. комісії за управління кредитом у розмірі 2,5% від суми наданого кредиту є нікчемними відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону № 1734-VІІІ.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09.12.2019р. у справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862 сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг
За такого, у задоволенні вимог про стягнення заборгованості по комісії за управління кредитом в сумі 6 321 грн 33 коп. - слід відмовити.
Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду від 08.02.2023 року у справі № 359/12165/14-ц).
З Виписки за кредитним договором з 22.11.2018р. по 10.07.2020р. АТ “Укрсиббанк” та розрахунку заборгованості виготовленого позивачем, вбачається наступне. Операція з надання кредиту за угодою № 9493911800 у розмірі 32 396 грн 03 коп. мала місце 23.11.2018р. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором на кінець періоду становить: 14 312 грн. 36 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 61 грн 05 коп. - заборгованість по відсоткам та 6 321 грн 33 коп. - заборгованість по комісії. При цьому, з Виписки вбачається, що з 27.03.2019р. до 10.07.2020р. АТ “Укрсиббанк” нараховувало комісійні платежі, зокрема: комісії за прострочку ДПК у сумі 250 грн. (11 платежів по 250 грн.), а починаючи з 27.01.2020р. - комісію за кредитною угодою № 9493911800 у сумі 809 грн. 90 коп. (до 10.07.2020р. - 6 платежів по 809 грн 90 коп.), всього у сумі 7 609 грн 40 коп., та на її погашення було зараховано (списано) кошти у сумі 1 288 грн. 07 коп. (7 609 грн 40 коп. - 1 288 грн. 07 коп. = 6 321 грн 33 коп.). З 10.07.2020р. відбулася угода про відступлення, та з вказаної дати вчинялося списання платежів за кредитним договором згідно з цією угодою про відступлення. Нарахування складових заборгованості після 10.07.2020р. - не вчинялися.
З огляду на вказані обставини, суд вважає, що кошти, які були зараховані позивачем на погашення комісії за прострочку ДПК та комісії за управління кредитом - 1 288 грн 07 коп., підлягають зарахуванню на погашення грошових зобов`язань в порядку, визначеному ст. 534 ЦК України.
Так, ст. 534 ЦК України визначено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:
1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;
2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;
3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Отже, з урахуванням умов кредитного договору, грошові кошти, які зараховані на погашення заборгованості за комісіями підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за процентами та за основною сумою заборгованості за кредитом. 
Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за наданим кредитом, підлягають частковому задоволенню, у сумі 13 085 грн 34 коп. - заборгованість за тілом кредиту, оскільки частина коштів, які були спрямовані на сплату заборгованості за кредитним договором, та мають бути зараховані в рахунок погашення процентів та основного боргу за кредитом, були ним нараховані (списані) в рахунок комісій (1 288 грн. 07 коп.).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” № 5076-VІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VІ).
У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі “Схід / Захід Альянс Лімітед” проти України” (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Представником позивача на підтвердження понесених витрат та факту надання правової допомоги надано: Договір від про надання правничої допомоги, Акт наданих послуг та Детальний опис наданих послуг.
Таким чином враховуючи предмет та складність справи, яка є малозначною, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті про надання юридичної допомоги, розгляд справи за відсутності представника позивача за його ж заявою, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд з врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та часткове задоволення позову на 63,23%, приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу надану в суді в сумі 5 058 грн. 40 коп.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 683 грн. 43 коп. (63,23%).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” заборгованість за кредитним договором № 94939118000 від 22.11.2018р., станом на 13.02.2026р., в сумі 13 085 (тринадцять тисяч вісімдесят п`ять) грн. 34 коп. - заборгованість за тілом кредиту.
Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” заборгованості за кредитним договором № 94939118000 від 22.11.2018р., станом на 13.02.2026р., в сумі 7 609 (сім тисяч шістсот дев`ять) грн. 40 коп., з них: 1 227 (одна тисяча двісті двадцять сім) грн. 02 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 61 (шістдесят одна) грн. 05 коп. - заборгованість за відсотками; 6 321 (шість тисяч триста двадцять одна) грн 33 коп. - заборгованість за комісією. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” судові витрати: витрати зі сплати судового збору в сумі 1 683 (одна тисяча шістсот вісімдесят три) грн. 43 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 058 (п`ять тисяч п`ятдесят вісім) грн. 40 коп. 
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 978 (дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 97 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 941 (дві тисячі дев`ятсот сорок одна) грн. 60 коп. покладаються на позивача Товариствао з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал”.
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” (код ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79029, м. Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний “09” липня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол