УХВАЛА
17 липня 2026 року
м. Київ
справа № 345/638/20
провадження № 61-9233ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 травня 2026 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 18 червня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки у майні,
ВСТАНОВИВ:
06 липня 2026 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 травня 
2026 року (повний текст постанови складено 05 червня 2026 року) та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 18 червня 2026 року у справі 
№ 345/638/20.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги до касаційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
В порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до 
ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна в натурі, відповідно до якого, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив:
1) провести між ним та відповідачем поділ в натурі (реальний розподіл) індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , відповідно до ІІІ варіанту висновку експерта та виділити йому у власність частину майна як ІІ співвласнику; 
2) провести між ним та відповідачем поділ в натурі земельної ділянки 
площею 0,0851 га, кадастровий номер 2610400000:20:002:0001, що знаходиться за тією ж адресою, відповідно до ІІІ варіанту висновку експерта та виділити йому у власність частину землі як стороні 2.
Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 
від 14 квітня 2022 року позов задоволено.
Проведено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поділ в натурі (реальний розподіл) індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ІІІ варіанту висновку експерта №1155/2202/20-28/677-682/21-28 від 29 березня 2021 року:
виділено ОСОБА_1 у власність частину майна як ІІ співвласнику, а саме: з літери «А» - коридор (приміщення № 1), площею 6,3 м кв; кухню (приміщення 
№ 2), площею 9,7 м кв; житлову (приміщення № 3), площею 18,3 м кв; коридор (приміщення № 4), площею 6,0 м кв; огорожу (№ 1), 89/100;
виділено ОСОБА_2 у власність частину майна як I співвласнику, а саме: з літери «А» - веранду (приміщення № I), площею 6,4 м кв; коридор (приміщення № 1), площею 4,9 м кв; комору (приміщення № 2), площею 2,0 м кв; кухню (приміщення № 3), площею 11,3 м кв; комору (приміщення № 4), площею 
4,4 м кв; житлову (приміщення № 5), площею 12,3 м кв; «Б1» літну кухню, «Б» сарай, «В» погріб, «У» вбиральню, огорожу (№ 1), колонку питну (№ 2), ворота (№ 3).
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 58 816 грн компенсації за відхилення від ідеальної частки.
Проведено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поділ в натурі земельної ділянки площею 0,0851 га (кадастровий номер 2610400000:20:002:0001), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ІІІ варіанту висновку експерта № 1155/2202/20-28/677-682/21-28 від 29 березня 2021 року.
Додатковим рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь 
ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн, витрати на проведення експертиз в розмірі 16 344 грн, та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 993,38 грн.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 25 травня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Змінено рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2022 року в частині стягнення грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки у майні та додаткове рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2022 року в частині стягнення судових витрат на оплату судового збору та судових експертиз.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за відхилення від ідеальної частки у майні в розмірі 17 800 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору та судових експертиз в розмірі 36 603,10 грн. 
Додаткове рішення суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу залишено без змін.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 18 червня 2026 року виправлено арифметичну помилку у постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 25 травня 2026 року, викладено абзац 3 її резолютивної частини у новій редакції у такому вигляді: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за відхилення від ідеальної частки у майні в розмірі 8 900 (вісім тисяч дев`ятсот) гривень».
У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 травня 2026 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 18 червня 2026 року в частині визначення розміру компенсації за відхилення від ідеальної частки у майні. Фактично розмір оспорюваної суми становить 49 916 грн (58 816 грн - 8 900 грн).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року в справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) сформульовано правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
За змістом пунктів 2, 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову 
- у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю такого майна;
- у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду фізичною особою становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до положень частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить з 1 січня 2020 року - 2 102 грн, а отже 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 840,80 грн.
Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить з 1 січня 2026 року - 3 328 гривень, а отже 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 665,60 грн.
Отже судовий збір за подану касаційну скаргу становить 2 347,20 грн 
(665,60 грн + (840,80 грн х 200%)).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Недоліки касаційної скарги мають бути усуненні шляхом надання документу, що підтверджує сплату судового збору з урахуванням роз`яснень, викладених у цій ухвалі.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури, буде вирішено колегією суддів після оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 травня 2026 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 18 червня 2026 року у справі 
№ 345/638/20 залишити без руху.
Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя В. В. Шипович