Провадження №2-о/522/49/26
Справа №522/27558/25-Е

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2026 року          м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси 
у складі: головуючого судді:    Бондар В.Я.,
за участю присяжних: Худоченко В.О.,
Шевченко О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Костинюк В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Приморська державна нотаріальна контора, Пересипська окружна прокуратура м.Одеси про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,
ВСТАНОВИВ:
Заявник в особі представника ОСОБА_2 23.12.2025 звернулася до суду з заявою про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім.
Заявниця вказує, що не може оформити спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , оскільки у неї є ще один спадкоємець - син ОСОБА_3 . Заявниці нічого не відомо про місцезнаходження брата з 2011 року, який свого часу перебував у розшуку та відносно нього відкрито кримінальне провадження.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 26.12.2025 відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 02.02.2026. Залучено до участі у справі Пересипська окружна прокуратура м.Одеси в якості заінтересованої особи. Витребувано інформацію від державних органів з метою підтвердження чи спростування обставин, викладених у заяві. Зобов`язано ОСОБА_1 у строк до судового засіданні надати судді всю наявну інформацію про родичів ОСОБА_3 .
Згідно протоколу автоматичного визначення присяжних від 26.12.2025 визначено для розгляду справи присяжних ОСОБА_8 та ОСОБА_5
У зв`язку з відключенням подачі електроенергії до приміщення суду, розгляд справи у судовому засіданні 02.02.2026 відкладено на 18.03.2026.
У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 18.03.2026 розгляд справи відкладено на 28.04.2026.
Ухвалою від 20.04.2026 задоволено клопотання представника заявника ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні 28.04.2026 представник заявника ОСОБА_7., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, вказував на необхідність ознайомлення з матеріалами спадкової справи, у зв`язку з чим було оголошено перерву до 02.06.2026.
Ухвалою від 08.05.2026 замінено присяжного ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у зв`язку з їх увільненням від виконання обов`язків присяжного.
На підставі протоколу автоматизованого визнання присяжних для розгляду справи визначено присяжних: Худоченка В.О. та Шевченка О.М.
У судовому засіданні 02.06.2026 представник заявника ОСОБА_7., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, вказав, що заявниця не може прийняти спадщину після смерті матері, адже в квартирі також зареєстрований її брат, про якого заявниці нічого не відомо з 2011 року. Судом було задоволено клопотання про виклик свідків та з метою забезпечення явки свідків, у судовому засіданні оголошено перерву до 21.07.2026.
У судове засідання 21.07.2026 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. 
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Представник заявника 21.07.2026 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю у іншій справі про усиновлення, яка призначена на цей час в іншому суді.
Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, адже представник заявника був присутній у судовому засіданні на якому визначено цю дату судового засідання і не вказував про свою зайнятість, тобто дату судового засідання узгодив. Окрім того, суд враховує, що представник заявника замість забезпечення явки свідків у судове засідання подав клопотання про відкладення нічого не зазначивши про свідків, не забезпечивши їх участь у судовому засіданні.
Тож, за належного сповіщення всіх учасників справи, враховуючи строки розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у цій справі, не відкладаючи розгляду справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 27 липня 2026 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, оцінивши наявні докази в сукупності, прийшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 народилася донька ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .
Мати заявниця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
Приморською державною нотаріальною конторою у місті Одесі 22.07.2025 заведено спадкову справу №402с/2025 до майна померлої ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 є власником 362/3000 та 181/3000 частин квартири АДРЕСА_1 , про що встановлено з договору купівлі-продажу від 30.01.2003, зареєстрованого в реєстрі за №6-293 та договору дарування від 30.01.2003, зареєстрованого в реєстрі за №6-289.
Заявниця вказує, що у неї є брат ОСОБА_3 , однак доказів на підтвердження такого твердження до матеріалів справи не додано, як і не підтверджено твердження заявниці про реєстрацію ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , що перешкоджає заявниці у праві на спадкування.
Разом з тим, судом встановлено, що відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відкриті кримінальне провадження №12012170490000693, №12012170490000694, №12012170490000695, 1201217049000069 від 18 грудня 2012 року, якого підозрюють у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Згідно зі ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно з ч.1 ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Відповідно до ч.1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.
Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» дає визначення наступним поняттям:
особа, зникла безвісти, - фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук;
заявник - особа, яка подала заяву про розшук особи, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування.
ОСОБА_1 не подавала заяву про розшук ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29.08.2019 у цивільній справі №225/2576/17 (провадження №61-30491св18), безвісна відсутність - це посвідчення у судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалось встановити місця її знаходження (переживання).
При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставою для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 України; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісною відсутньою.
Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Безвісна відсутність - це посвідчення судом тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умови, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).
При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.
Разом з тим статтею 43 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.
Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Згідно зі статтею 308 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.
Відповідно до ч.1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Відтак, матеріалами справи не підтверджується, що ОСОБА_3 є братом ОСОБА_1 , а тому відсутня мета означена заявницею як спадкування, копію спадкової справи також не долучено.
На виконання ухвали, якою зобов`язано ОСОБА_1 надати інформацію про родичів ОСОБА_3 суду інформації не представлено, з клопотанням про витребування доказів заявниця не зверталася.
Свідків заявлених для допиту заявником не було приведено у судове засідання, тоді як представнику заявника повідомлено про необхідність забезпечення явки свідків у судове засідання.
Щодо ОСОБА_3 відкрито чотири кримінальних провадження.
Заявником не надано, а судом не встановлено навіть місце постійного проживання ОСОБА_3 .
Отже, обставин заяви про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім не підтверджені належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами, а тому у задоволенні заяви суд відмовляє. 
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 79, 81, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ), за участі заінтересованих осіб: Приморська державна нотаріальна контора (код ЄДРПОУ 42511993, м.Одеса, вул. Середньофонтанська, буд.19-Б), Пересипська окружна прокуратура м.Одеси (м.Одеса, вул. Отамана Головатого, буд.89) про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя     В.Я. Бондар

Присяжні           В.О.Худоченко

О.М.Шевченко