Справа № 175/17260/25
Провадження № 2/175/3590/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(з а о ч н е)

13 серпня 2026 року Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі: 
головуючої судді Озерянської Ж.М.,
з участю секретаря Рожкової Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Слобожанське цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2025 року (Документ сформовано в системі «Електронний суд» 10.12.2024 року) позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» (ЄДРПОУ 42024152) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №96779480000 від 18 вересня 2020 року у розмірі 9 910,00 грн.; за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №97569659000 від 14 квітня 2021 року у розмірі 21 474,00 грн. та сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 
Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути справу без участі сторони позивача, не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується Довідкою про доставку повідомлення у додаток «VIBER», відзив на позовну заяву відповідач не подавав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. 
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. 
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. 
Судом встановлено, що 18 вересня 2020 року відповідач ОСОБА_1 уклав з Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 96779480000. 
Відповідно до п. 1.1. Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №96779480000 від 18 вересня 2020 року, Підписуючи цей Договір, відповідач погоджується з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків (далі - Правила), які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» № 105, 09 червня 2017 року (із усіма змінами і доповненнями): - умовами надання споживчого кредиту Позичальнику, його обслуговування і погашення; - умовами відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточних карткових рахунків. 
Відповідно до п. 2.1. Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №96779480000 від 18 вересня 2020 року, Банк надає відповідачу кредит, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил.
Банк свої зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №96779480000 від 18 вересня 2020 року виконав в повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 9 910,00 грн., що складається з заборгованості за основним боргом – 9 910, 00 грн.
20 грудня 2021 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено Договір факторингу №228, у відповідності до умов якого АТ «УКРСИББАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «Суперіум» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Суперіум» приймає належні АТ «УКРСИББАНК» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №96779480000 від 18 вересня 2020 року. 
Таким чином ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №96779480000 від 18 вересня 2020 року у розмірі 9 910,00 грн., що складається з заборгованості за основним боргом – 9 910, 00 грн.
14 квітня 2021 відповідач ОСОБА_1 уклав з Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №97569659000.
Відповідно до п. 1.1. Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №97569659000 від 14 квітня 2021 року, Підписуючи цей Договір, відповідач погоджується з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» № 105, 09 червня 2017 року (із усіма змінами і доповненнями): - умовами надання споживчого кредиту Позичальнику, його обслуговування і погашення; - умовами відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточних карткових рахунків. 
Відповідно до п. 2.1. Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №97569659000 від 14 квітня 2021 року, Банк надає відповідачу кредит, а відповідач у свою чергу зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №97569659000 від 14 квітня 2021 року та Правил. 
Відповідно до п. 3.3. Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №97569659000 від 14 квітня 2021 року, Кредит надається відповідачу для особистих потреб, ... на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок відповідача …, відкритий у Банку, до якого випущено платіжну картку.
Банк свої зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №97569659000 від 14 квітня 2021 року виконав в повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 21 474,00 грн., що складається з заборгованості за основним боргом – 21 366,00 грн.; заборгованості за комісією – 108,00 грн.
20 грудня 2021 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено Договір факторингу №228, у відповідності до умов якого АТ «УКРСИББАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «Суперіум» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Суперіум» приймає належні АТ «УКРСИББАНК» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №97569659000 від 14 квітня 2021 року. 
Таким чином ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №97569659000 від 14 квітня 2021 року у розмірі 21 474,00 грн., що складається з заборгованості за основним боргом – 21 366,00 грн.; заборгованості за комісією – 108,00 грн.
Згідно положень статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 Цивільного кодексу України)
Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як вбачається із розрахунків заборгованості у відповідача є заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №96779480000 від 18 вересня 2020 року у розмірі 9 910,00 грн.(складові заборгованості: заборгованість за основним боргом – 9 910, 00 грн.); та Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №97569659000 від 14 квітня 2021 року у розмірі 21 474,00 грн.(складові заборгованості: заборгованість за основним боргом – 21 366,00 грн.; заборгованість за комісією – 108,00 грн.). 
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
У відповідності ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
За правилами ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Як передбачено ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача проте, що відповідач ОСОБА_1 має існуючу перед позивачем прострочену заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №96779480000 від 18 вересня 2020 року у розмірі 9 910,00 грн. та Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №97569659000 від 14 квітня 2021 року у розмірі 21 474,00 грн. 

Відповідачем не надано суду доказів на спростування відсутності заборгованості у зазначеному розмірі чи неправомірності Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №96779480000 від 18 вересня 2020 року, Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №97569659000 від 14 квітня 2021 року чи Договору факторингу №228 від 20 грудня 2021 року. 
Про слухання справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується Довідкою про доставку повідомлення у додаток «VIBER», до суду не з`явився. Таким чином, відповідач, маючи достатньо часу, на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним відповідних процесуальних дій, пов`язаних з розглядом справи. 
На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитними договорами в межах заявлених позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн.
Згідно пункту 10 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.
У справі №909/243/18 Верховний Суд, звернув увагу на відмінності між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, Верховний Суд зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Згідно частини першої статті 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.
Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за двома різними кредитними договорами. Кожен кредитний договір має свій порядковий номер та дату укладення, суму та строки кредитних зобов`язань. Доказами виникнення заборгованості є відповідні кредитні договори з відповідними додатками до них, розрахунки заборгованості тощо. Тобто заявлено дві вимоги майнового характеру, які не пов`язані між собою і можуть буди вирішеними окремо одна від одної, спільними є лише сторони.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»: «Судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК (1618-15). 
Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі). 
Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 31 384,00 грн. Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що така заборгованість утворилась за двома окремими договорами, укладеними відповідачем: Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №96779480000 від 18 вересня 2020 року у розмірі 9 910,00 грн. та Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №97569659000 від 14 квітня 2021 року у розмірі 21 474,00 грн. 
Тобто позивач заявляє по суті дві самостійні вимоги майнового характеру, однак при цьому об`єднує суму заборгованості по двом окремим самостійним кредитними договорами в одну суму, з якої сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 09 грудня 2024 року.
Верховний Суд у своїй постанові від 15 лютого 2019 року у справі №910/11811/18 зазначив, що «кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків, а тому порушення, які були допущені як при його виникненні, так і при виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (кредитні договори, договори забезпечення тощо). Отже, вимоги позивача, хоча й пред`явлені до одного й того ж відповідача, проте випливають з окремих самостійних підстав, не поєднаних спільними доказами та не є однорідними. 
Таким чином, позивачем заявлено (об`єднано) позовні вимоги до відповідача, які випливають з різних правових підстав (кредитних договорів), тобто є відмінними між собою за предметом спору, підставою, а також доказами, що підлягають дослідженню для встановлення таких підстав. Заявлені позовні вимоги також не є однорідними, основними та похідними. При цьому, при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного окремого договору у відповідності до умов, визначених у таких окремих договорах.
За таких обставин, фактично судом розглянуто дві окремі позовні вимоги майнового характеру.
Враховуючи, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру за один кредитний договір, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави недоплачений позивачем при подачі позову судовий збір в сумі 2 422,40 грн. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд, - 
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» (ЄДРПОУ 42024152) заборгованість за:
?Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №96779480000 від 18 вересня 2020 року у розмірі 9 910,00 грн.(складові заборгованості: заборгованість за основним боргом – 9 910, 00 грн.);
?Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №97569659000 від 14 квітня 2021 року у розмірі 21 474,00 грн.(складові заборгованості: заборгованість за основним боргом – 21 366,00 грн.; заборгованість за комісією – 108,00 грн.);
та сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Держави недоплачений позивачем при подачі позову судовий збір в сумі 2 422,40 грн. 
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя     Озерянська Ж.М.