Справа № 317/3766/26
Провадження № 1-кп/317/692/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в порядку провадження на підставі угод, матеріали кримінального провадження № 12026082230000346 від 07 травня 2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Комсомольське, Гуляйпільського району, Запорізької області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, перебуває на посаді номеру обслуги 1 гранатометного відділення гранатометного взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

Приблизно на початку травня 2026 року в невстановлені в ході судового розгляду час та місці ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту, переслідуючи мету особистого подальшого вживання придбав у невстановленої в ході судового розгляду особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», що знаходилась у полімерному зіп-пакеті. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «PVP», після чого розпочав зберігав вказаний зіп-пакет із забороненою речовиною при собі.
07.05.2026 ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на незаконне зберігання та перевезення психотропної речовини, у великих розмірах, без мети збуту, зберігаючи при собі у нарукавній кишені куртки раніше отриманий полімерний зіп-пакет, у якому знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено «PVP», рухався на невстановленому транспортному засобі у напрямку до м. Запоріжжя.
Після цього, 07.05.2026 приблизно о 10 год. 21 хв., на стаціонарному блок посту № 3-08 біля с-ща Сонячне, Запорізького району, Запорізької області, на підставі положень ст. ст. 32, 34, 35 ЗУ «Про Національну поліцію України», ОСОБА_4 співробітниками поліції було зупинено з метою перевірки документів, що посвідчують особу.
В подальшому, 07.05.2026, в період часу з 13 години 30 хвилин до 13 години 45 хвилини, на підставі повідомлення співробітника поліції на спеціальну лінію 102, про виявлення у ОСОБА_4 всередині його нарукавної кишені куртки полімерного зіп-пакету із невідомою речовиною, було проведено огляд місця події, в ході якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено вказаний полімерний зіп-пакет.
Відповідно до висновку експерта від 20.05.2026 № СЕ-19/108-26/9194-НЗПРАП у складі наданої на дослідження речовини виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «Р?Р», маса якої складає 10,72105 г (в перерахунку на основу), що відповідно до наказу МОЗ №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є великим розміром.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту.
29 червня 2026 між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України.
Суд, заслухавши думку прокурора, який вважає доцільним затвердити угоду, захисника, обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання і заявив, що цілком розуміє наслідки угоди, вважає, що угода підлягає затвердженню та його слід визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. 
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна. Крім того, судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Судові витрати по справі вказані на суму 3850,88 грн. за проведення судово-хімічної експертизи № СЕ-19/108-26/9194-НЗПРАП від 20.05.2026. Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України проведення експертиз здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України. Тому вказана сума за проведення експертизи не підлягає стягненню з обвинуваченого.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. 
Щодо запобіжного заходу, то перед судом сторонами не поставлено питання про його обрання. Обвинуваченому ОСОБА_4 такий захід не обирався, тому у суду немає підстав для його застосування.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29 червня 2026 року про визнання винуватості укладену між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати винним обвинуваченого  ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.
Запобіжні заходи обвинуваченому ОСОБА_4 не застосовувати.
Речові докази: мобільний телефон Redmi Note 13 Pro з сім картою мобільного оператора Водафон - повернути власнику обвинуваченому ОСОБА_4 ; психотропну речовину, обіг якої заборонено «РVР», маса якої складає 10,72105 г (в перерахунку на основу) - знищити. 
Витрати за проведення експертизи віднести на рахунок держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку, відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення. 

Суддя: ОСОБА_1