ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/12978/25 Суддя (судді) першої інстанції: Олена ЛУКАШОВА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів: Говоруна О.В.,
Попової О.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих державі, -

В С Т А Н О В И В :

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просила: стягнути з ОСОБА_1 – збитки завдані державі, в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 6185,60 грн.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 позовну заяву залишено без руху. Запропоновано надати позивачу семиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів надіслання іншим учасникам справи листом з описом вкладення копій належним чином оформленої позовної заяви та доданих до неї документів. 
У подальшому, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 позовну заяву військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих державі – повернуто позивачу.
Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі №620/12978/25 та справу направити для продовження розгляду до Чернігівського окружного адміністративного суду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що направлення поштових відправлень регламентується рекомендованих внутрішніми листів реєстрами на «Укрпошті» нормативними документами компанії, які встановлюють правила пересилання, обробки та доставки, а саме наказом АТ «Укрпошта» від 28.12.2023 № 6668.
На думку скаржника, позовна заява (з додатками) військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків була направлена супровідним листом від 27.12.2025 №10/19950-25-Вих (рекомендоване з повідомленням) на адресу відповідача: АДРЕСА_1 , та у відповідності до трекінг відстеження відправлення R067070867289 на сайті «Укрпошта» даний лист був направлений відповідачу 30.12.2025, що вказує про дотримання вимог чинного законодавства при зверненні з даним позовом до суду.
Згідно частини другої ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час подання апеляційної скарги) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не було виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, тому наявні підстави для повернення позовної заяви.
Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У частині п`ятій ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вимоги, які застосовуються до позовної заяви.
Так, пунктом 2 частини п`ятої ст. 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Згідно частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу. Суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову в паперовій формі зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Так, частиною дев`ятою статті 44 КАС України визначено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.
У силу вимог пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
За правилами частини першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Таким чином, залишення скарги без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем через підсистему «Електронний Суд» подано позовну заяву до суду.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 позовну заяву залишено без руху. 
Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що супровідний лист про направлення позовної заяви не є належним доказом направлення копій позовної заяви та доданих до неї документів позивачу. При цьому, зазначено, що відповідно до відповіді Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області адресою реєстрації позивача є вул. Соборності, 13-Б, 35, м. Чернігів.
Запропоновано надати позивачу семиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів надіслання іншим учасникам справи листом з описом вкладення копій належним чином оформленої позовної заяви та доданих до неї документів. 
У свою чергу, 30.12.2025 позивачем направлено до суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що у відповідності до реєстру від 29.12.2025 №566 (ф.103 рекомендовані листи) під порядковим номером 9 значиться лист ОСОБА_1 від 27.12.2025 №10/19950-25-вих. номер відправлення – R067070867289, на підтвердження чого надано вказаний поштовий реєстр від 29.12.2025 про направлення рекомендових листів, трекінг відправлення за № R067070867289 та супровідний лист про направлення відповідних документів від 29.12.2025 на адресу позивача.
Однак, суд першої інстанції дійшов до переконання, що належним доказом направлення документів адресату, відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 є розрахунковий документ (поштова квитанція, поштова накладна з інформацією про поштове відправлення чи фінансовий чек) та опис вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» адресат (одержувач) - юридична або фізична особа, якій адресується поштове відправлення, поштовий переказ; відправник - фізична або юридична особа, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) або найменування якої зазначені у встановленому порядку при пересиланні поштового відправлення, поштового переказу та яка подає оператору поштового зв`язку для пересилання поштове відправлення, поштовий переказ. засоби поштового зв`язку - поштові пристрої та обладнання, транспортні засоби поштового зв`язку, поштомати, знаки поштової оплати; лист - поштове відправлення масою до 2 кілограмів, що містить письмове повідомлення або документи, вкладене в поштовий конверт або оформлене іншим чином, що не дає змоги третім особам ознайомитися з його змістом.
Просте поштове відправлення - листи, поштові картки, які приймаються для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляються/вручаються без розписки;
Реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку (шляхом проставляння письмового або електронного підпису) або з фіксацією технічними засобами.
Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року за №270 зі змінами і доповненнями (далі – Правила №270) встановлено, що повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплату коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача (пп.9 п.2 Правил №270).
Рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, відстежується в системі оператора поштового зв`язку на шляху пересилання відправлення та вручається одержувачу з підтвердженням вручення (пп.13 п.2 Правил №270).
У відповідності до п.8 Правил №270 оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів. Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на прості та реєстровані. Реєстровані поштові відправлення поділяються на відправлення без оголошеної цінності (рекомендовані) та відправлення з оголошеною цінністю.
До внутрішніх поштових відправлень належать листи - прості, рекомендовані, реєстровані з оголошеною цінністю. Внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази можуть прийматися для пересилання з повідомленням про їх вручення через текстове повідомлення технічних засобів оператора поштового зв`язку або повідомленням, що підтримується засобами Інтернету, на вибір користувач (п.15 Правил №270).
Підтвердженням вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей, є опис вкладення до поштового відправлення (абзац 2 пункт 17 Правил №270). 
У разі подання для пересилання реєстрованого поштового відправлення з повідомленням про його вручення відправник заповнює бланк (форму) повідомлення на свою поштову адресу або адресу особи, якій за його дорученням належить надіслати повідомлення після вручення поштового відправлення, поштового переказу (п. 49 Правил №270).
У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися. Підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ (пункти 61, 62 Правил №270).
З вищенаведених норм законодавства вбачається, що реєстровані поштові відправлення поділяються на відправлення без оголошеної цінності (рекомендовані) та відправлення з оголошеною цінністю. Втім, виключно із реєстрованого поштового відправлення з оголошеною цінністю, можна переконатися, що саме було вкладено в лист. 
Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що належним доказом направлення документів адресату відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ (поштова квитанція, поштова накладна з інформацією про поштове відправлення чи фінансовий чек) та опис вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення (постанова Верховного Суду від 19 грудня 2024 року у справі № 914/866/24, постанова Верховного Суду від 09.03.2026 у справі №910/8158/24).
Колегія суддів звертає увагу на те, що фіскальний чек АТ «Укрпошта» не є доказом надсилання листом з описом вкладення іншому учаснику справи копії апеляційної скарги та доданих до неї документів, та як саме опис вкладення до цінного листа, який містить необхідну інформацію для встановлення факту існування певних обставин, є належним доказом поштового відправлення.
Тобто, належними доказами направлення документів адресату відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ (поштова квитанція, поштова накладна з інформацією про поштове відправлення чи фінансовий чек) та опис вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем на усунення недоліків, визначених ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 було надано до суду першої інстанції:
- поштовий реєстр від 29.12.2025 №566 (ф.103 рекомендовані листи) під порядковим номером 9 якого значиться лист ОСОБА_1 від 27.12.2025 №10/19950-25-вих. номер відправлення – R067070867289;
- трекінг відправлення за № R067070867289;
- супровідний лист військової частини НОМЕР_1 про направлення 29.12.2025 на адресу позивача документів із зазначенням відповідного переліку.
Суд апеляційної інстанції враховує, що супровідний лист військової частини НОМЕР_1 про направлення 29.12.2025 на адресу позивача документів із зазначенням відповідного переліку не розцінюється судом як опис вкладення, оскільки не містить відбитку печатки відділення поштового зв`язку та підпису відповідальної особи, якою здійснено підтвердження вмісту вкладення в поштовий лист із зазначеним переліком.
Однак, військова частина НОМЕР_1 є складовою Державної прикордонної служби України, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони кордону, та надсилання документів для відправлення засобами поштового зв`язку здійснюється службою діловодства установи з урахуванням бюджетних асигнувань відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, та не залежить від дій самої військової частини НОМЕР_1 .
У даному випадку, надані до суду першої інстанції документи надають можливість суду перевірити вміст поштового відправлення за трек-номером R067070867289 та підтвердити долучення до заяви позивача низки документів, зокрема: позовної заяви на 7 арк. в 1 прим.; витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 10.10.2022 №1467-ОС на 1 арк.; витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 29.10.2025 №1561-ОС на 1 арк.; копії розрахункових листів ОСОБА_1 на 1 арк. 
При цьому, у разі зловживання військовою частиною НОМЕР_1 своїми правами щодо ненадсилання відповідачу відповідних документів, суд має право здійснити заходи реагування згідно вимог статті 45 КАС України. 
Таким чином, враховуючи вищевикладене, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви є передчасним.
Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За правилами частини третьої ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року – скасувати, а справу № 620/12978/25 направити до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді О.В. Говорун

О.Г. Попова