Справа № 353/645/26
Провадження № 2/353/616/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року	м.Тлумач	

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Мотрук Л.І.,
з участю секретаря судового засідання Стельмах В.Р.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник – адвокат Розумович Р.І., звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в селі Одаїв Тлумацького району Івано-Франківської області проживав ОСОБА_2 , і йому належало право на земельну частку (пай) у розмірі 15,16 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Червона калина». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Ще за життя останній заповів позивачу на випадок смерті все своє майно. 21.05.2026 року її представник звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєвої В.В. із заявою про відкриття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак отримала письмове роз`яснення про те, що нею пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, а також її право поновлення строку для прийняття спадщини у судовому порядку. Вказала, що своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту на своє ім`я не знала, покійний ОСОБА_2 ніколи не говорив, що склав заповіт на неї, а 7 років перед його смертю вони взагалі не бачились, так як він з 2011 року відбував покарання у виді позбавлення волі у державній установі «Райківецька виправна колонія (№78)». Про даний документ їй стало відомо від старости Будзинського старостинського округу, яка також порадила переоформити земельну частку (пай) ОСОБА_2 , так як за користування земельними ділянками для товарного сільськогосподарського виробництва, підприємством-орендарем в с. Одаїв виплачується орендна плата. Наявність заповіту на своє ім`я вона пов`язує з тривалими добросусідськими відносинами зі спадкодавцем та взаємною допомогою по господарству. Однак ОСОБА_2 за життя жодного разу не повідомляв про складення заповіту на її користь, а тому вона не знала та не могла знати про наявність у неї права на спадкування за заповітом. Вважає, що це є вагомою причиною пропущеного нею строку для подання заяви у нотаріальну контору та просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці.
Позивач ОСОБА_3 та її представник – адвокат Розумович Р.І., у підготовче судове засідання не з`явилися, однак в позовній заяві просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі.
Представник відповідача, Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, у підготовче судове засідання не з`явився, однак 17.07.2026 року на адресу суду надіслав заяву, в якій вказав, що позов визнає у повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення та просив розгляд справи здійснювати без його участі (а.с. 20).
15.06.2026 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до переконання, що позовна вимога про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає до задоволення з наступних підстав.
У відповідності до ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Судом встановлено, що згідно копії Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0103122 від 15.12.2021 року, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 24.02.2022 року за № 191, ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) у розмірі 15,16 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Червона калина» (а.с. 3 зворот, 4).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, місце смерті – село Райківці Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.10.2018 (а.с. 4 зворот).
Відповідно до довідки державної установи «Райківецька виправна колонія (№78)» від 21.05.2026 №7/1997 ОСОБА_2 відбував покарання в державній установі «Райківецька виправна колонія (№ 78)» з 29.12.2011 та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. (а.с. 5).
10.12.2003 року ОСОБА_2 посвідчив заповіт, яким все своє майно, заповів ОСОБА_1 , 1974 року народження (позивач), що підтверджується копією заповіту від 10.12.2003 року, зареєстрованим в реєстрі за № 23, дублікат якого виданий 14.10.2025 року, що підтверджується Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 82201062 від 13.08.2025 року та № 82938095 від 17.10.2025 року відповідно (а.с.8,9). Інших спадкоємців немає, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 85340740 від 21.05.2026 року (а.с. 6).
21.05.2026 року представник позивача ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєвої В.В. із усним зверненням про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, що підтверджується копією письмового роз`яснення №102/01-16 від 21.05.2026 року (а.с. 5 зворот).
Отже, позивачем не подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 в строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України.
Для прийняття спадщини встановлюються строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).
Відповідно до ст. 1220-1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно із ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотрималась та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. (ст. 1272 ЦК України).
Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
У вищевказаному Пленумі Верховного Суду України роз`яснено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
У постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18) та від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20) Верховний Суд зробив висновки про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини у зв`язку з тим, що їй не було відомо про існування посвідченого на її ім`я заповіту, то суд вважає за необхідне визнати дану причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважною, що є підставою для задоволення позовних вимог.
Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та визначенню позивачу додаткового строку в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .
У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На підставі наведеного, відповідно до ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1272 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 82, 89, 206, 247, 263-265 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у два місяці.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .
Відповідач: Олешанська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. Грушевського, 121, с. Олеша, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, код ЄДРПОУ 04356946.
Повний текст судового рішення складено 22 липня 2026 року.

Головуючий	Л. І. МОТРУК