РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2026       м. Турка 

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді   Кшик О.І.
секретаря судового засідання Сисан С.І., Матківська Р.Р. 
Справа № 458/265/26
Провадження №2-а/458/9/2026
позивач      ОСОБА_1 
представник позивача адвокат Писко С.І. 
відповідач:     
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
представник відповідача  Коробов С.К.,
розглянувши у відкритому (частина у закритому) судовому засіданні в залі суду в м. Турка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, 
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови від 16.03.2026 № 50 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Стислий виклад позиції позивача.
В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 12.03.2026 провідним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 державним службовцем ОСОБА_2 щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення № 50 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Складання цього протоколу було мотивовано розглядом письмової вимоги т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 майора ОСОБА_3 від 11.03.2026 за вих. №ІІ/859. У подальшому 16.03.2026 за результатами розгляду цього протоколу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковник ОСОБА_4 щодо позивача як посадової особи - міського голови Турківської міської ради Самбірського району Львівської області виніс постанову № 50, якою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. Позивач вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності з таких підстав.
Розпорядженнями начальника Самбірської військової адміністрації №м\1дск від 01.01.2026 року та №м\4дск від 02.02.2026 «Про проведення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів на території району», для Турківської ОТГ встановлено завдання щодо проведення мобілізації людських ресурсів за січень-лютий 2026. На підставі вказаних розпоряджень до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області було надіслано 7 розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо здійснення оповіщення та забезпечення прибуття 132 військовозобов`язаних осіб (перелічених в абзаці 6 Постанови).
Позивач вважає, що ним як посадовою особою органу місцевого самоврядування - головою Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, було вжито усіх заходів щодо виконання розпоряджень ТЦК та СП, передбачених відповідно до п. 32 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, а саме: забезпечено здійснення оповіщення зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання) шляхом вручення повісток та/або здійснено оповіщення рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечення їх своєчасного прибуття. Повідомлення ТЦК та СП про результати оповіщення здійснювалося у строки, зазначені в кожному конкретно взятому розпорядженні. Забезпечення контролю за прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, було забезпечено шляхом виділення паливо-мастильних матеріалів та легкового автомобіля. Іншим чином забезпечити контроль не є можливим, оскільки у міської ради відсутній доступ до реєстру осіб, які перебувають у розшуку, відсутній доступ до системи ОБЕРІГ і відсутня будь-яка інша можливість та право перевіряти документи в осіб і заходити до їх житла.
З огляду на вищевикладене позивач вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.
Стислий виклад заперечень відповідача.
У відзиві, запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначив, що на виконання вимог ст. 4, 17 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 14 Закону України «Про оборону України» 01.01.2026 начальником Самбірської військової адміністрації видано розпорядження «Про проведення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів на території району» №м\1дск та 02.02.2026 розпорядження «Про проведення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів на території району» №м\4 дск. Вказані розпорядження були надіслані до Турківської ОТГ, що не заперечує позивач. 
Розпорядження №м\1дск від 01.01.2026 встановлено для Турківської ОТГ завдання щодо проведення мобілізації людських ресурсів в період з 01 січня 2026 впродовж 31 доби в кількості 39 осіб.
Розпорядження №м\4дск від 02.02.2026 встановлено для Турківської ОТГ завдання щодо проведення мобілізації людських ресурсів в період з 01 лютого 2026 впродовж 28 діб в кількості 39 осіб.
У період з 01 січня 2026 впродовж 31 доби ІНФОРМАЦІЯ_6 здійснено призов всього 4 військовозобов`язаних, які проживають на території відповідальності Турківської територіальної громади.
У період з 01 лютого 2026 впродовж 28 діб - здійснено призов 3 військовозобов`язаних особи, котрі проживають на території відповідальності Турківської територіальної громади.
Також у період з 12.01.2026 по 23.02.2026 т.в.о. начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 видано 7 розпоряджень, а саме: № 4 та № 2 від 12.01.2026; № 11/186 від 16.01.2026; № 17 від 02.02.2026; № 22 від 16.02.2026; № 29 від 18.02.2026; № 31 від 23.02.2026 щодо здійснення оповіщення та забезпечення прибуття 132 військовозобов`язаних осіб, які були надіслані голові Турківської міської ради з метою їх виконання.
Станом на 11.03.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_4 з`явилось 2 військовозобов`язаних осіб із 132, які підлягали виклику згідно розпоряджень РТЦК та СП., які не призвані на військову службу, оскільки є особами з інвалідністю.
Забезпечення призову військовозобов`язаних громадян на військову службу в січні 2026 та лютому 2026 є виключно результатом роботи особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та їх виклик розпорядженнями не здійснювався.
Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зокрема належним виконанням розпоряджень щодо здійснення оповіщення та забезпечення прибуття військовозобов`язаних осіб та зазначає, що ним вжито вичерпних заходів.
Проте виконання розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_5 № 17 від 02.02.2026, № 22 від 16.02.2026, № 31 від 23.02.2026, № 11/186 від 16.01.2026 посадовою особою здійснено виключно шляхом надсилання повісток на виклик без причин, які б зумовлювали таку необхідність, оскільки вимогами зазначених розпоряджень передбачалась можливість надсилання таких повісток за умови відсутності за місцем проживанням військовозобов`язаних осіб, які підлягали оповіщенню. Будь-яких доказів проведення оповіщення шляхом відвідувань за місцем проживання осіб, які підлягали виклику та встановлення їхньої відсутності позивачем не надано.
Щодо виконання розпоряджень № 2 від 12.01.2026 та № 29 від 18.02.2026, то позивачем було надано формальні відповіді із зазначенням результатів оповіщення, серед них, зокрема, такі: не має вдома, на роботі, особа з інвалідністю, будинок зачинений, зі слів сусідів за кордоном чи, зі слів родичів, на роботі в іншому місті та інше. 
Позивач у позовній заяві вказує про заходи, які ним вживались на виконання вимог розпорядження №39 від 02.03.2026, однак це не стосується цієї справи. У цій справі розглядалось питання про неналежне виконання розпорядження №29 від 18.02.2026.
Також позивач зазначає, що забезпечення контролю та прибуття військовозобов`язаних було здійснено шляхом виділення паливо-мастильних матеріалів та легкового автомобіля. Однак таке постачання використовувалось з метою перевезення військовозобов`язаних, призов яких здійснено виключно представниками РТЦК та СП до місць їх майбутнього проходження військової служби.
Отже, що жодна з осіб, які викликались згідно з вищевказаними розпорядженнями, не доставлялась до ІНФОРМАЦІЯ_4 та не призвана на військову службу. Прибуття осіб, які підлягали виклику, не забезпечено, що унеможливлює проведення призову на військову службу військовозобов`язаних громадян.
З огляду на фактичне незабезпечення проведення мобілізації людських ресурсів на території Турківської територіальної громади у кількості 39 осіб у січні 2026 та 39 осіб у лютому 2026 відповідно до розпоряджень начальника Самбірської районної адміністрації №м\1дск, №м\4дск «Про проведення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів на території району», ОСОБА_1 допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме абз. 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оборону України» та ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
За таких обставин, відповідач просить залишити оскаржувану постанову № 50 від 16.03.2026 року без змін, а позовну заяву без задоволення.
Процесуальні дії у справі, заяви клопотання учасників справи.
Суд своєю ухвалою від 23.03.2026 відкрив провадження у справі та призначив судове засідання.
Суд своєю ухвалою від 30.03.2026 продовжив відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву на три дні з дня вручення цієї ухвали суду.
02.04.2026 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову.
24.04.2026 позивач подав відповідь на відзив, клопотання про поновлення строку на подання відповіді на відзив, клопотання про долучення доказів.
01.05.2026 представник відповідача подав заперечення на відзив. 
Суд своєю протокольною ухвалою від 05.05.2026 поновив процесуальний строк на подання відповіді на відзив, прийняв відповідь на відзив до розгляду, задоволив клопотання про долучення доказів. Прийняв до розгляду заперечення на відповідь.
Позиція учасників справи в судовому засіданні.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов з підставі і доводів, які в ньому викладені. Пояснив, що вжив усіх необхідних заходів з метою виконання розпоряджень щодо здійснення оповіщення та забезпечення прибуття військовозобов`язаних осіб. Такі оповіщення здійснювались шляхом виходу за місцем проживання військовозобов`язаних, складались довідки про їх відсутність вдома зі слів родичів. Пояснив, що міською радою були створені групи оповіщення, однак доказів на підтвердження цього він не долучав до позовної заяви. Зазначив, що не завжди виїжджали за місцем проживання військовозобов`язаних, яких необхідно було оповістити згідно з розпорядженнями ТЦК, оскільки зі слів старост сіл відомо було, що такі особи не проживають за вказаними адресами, тому не вважав за доцільне витрачати пальне на доїзд та обмежувався направленням викликів до ТЦК засобами поштового зв`язку. Тому, більшу кількість військовозобов`язаних було оповіщено саме шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень з повісткою про виклик до ТЦК. Також були вчасно здійснені повідомлення ТЦК про результати оповіщення. Окрім цього, позивач вказав, що здійснювалося виділення паливо-мастильних матеріалів для заправки автомобіля. Іншим чином забезпечити контроль не є можливим, оскільки у міської ради відсутній доступ до реєстру осіб, які перебувають у розшуку, відсутній доступ до системи ОБЕРІГ і відсутня будь-яка інша можливість та право перевіряти документи в осіб і заходити до їх житла. Вважає, що він як міський голова вжив усіх заходів для забезпечення виконання 7 розпоряджень ТЦК. Щодо розпоряджень Самбірської військової адміністрації №м\1дск та №м\4 дск пояснив, що у міській раді є відповідальна особа за ведення військового обліку, яка має доступ до осіб, які є військовозобов`язаними за віковим критерієм. Після отримання вказаних розпоряджень дск був обізнаний про те, що необхідно було здійснити оповіщення та забезпечити прибуття таких військовозобов`язаних, але не може надати доказів на підтвердження цього, хоча щотижнево звітував про виконання цих розпоряджень. Водночас вважає, що виконав ІНФОРМАЦІЯ_7 , забезпечував ІНФОРМАЦІЯ_8 паливно-мастильними матеріалами, а тому його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Писко С.І. підтримала позов, вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, а притягнення позивача до адміністративної відповідальності безпідставним. Вважає, що позивач сприяв проведенню мобілізаційних заходів, здійснив оповіщення військовозобов`язаних осіб, окрім цього позивач протягом січня-лютого 2026 здійснював забезпечення ТЦК паливно-мастильними матеріалами для заправки автомобілів для доставлення військовозобов`язаних. Звернула увагу суду, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові не вказано про те, що позивачу інкримінується невиконання 7 розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_4 , а лише невиконання розпоряджень Самбірської військової адміністрації №м\1дск та №м\4 дск. Однак позиція позивача полягає в тому, що позивач виконав 7 розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_4 і тим самим виконав розпорядження Самбірської військової адміністрації №м\1дск та №м\4 дск «Про проведення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів на території району». Вважає, що розпорядженнями дск було зобов`язано не лише міського голову Турківської ОТГ здійснити мобілізаційні заходи з доставляння 39 військовозобов`язаних, а й ТЦК та поліцію. Оскільки обов`язок доказування покладено на відповідача, а відповідач не подав доказів правомірності оскаржуваної постанови, тому просить таку скасувати.
У судовому засідання представник відповідача Коробов С.К. заперечив проти позову. Вказав, що позивач як міський голова Турківської міської ради Самбірського району Львівської області отримав від Самбірської військової адміністрації розпорядження від 01.01.2026 №м/1дск та від 02.02.2026 № м/4дск, однак не вжив жодних заходів з метою виконання цих розпоряджень. Відповідно до цих розпоряджень позивач не забезпечив проведення мобілізації людських ресурсів на території Турківської територіальної громади у кількості 39 осіб у січні 2026 року та 39 осіб у лютому 2026 року, що є порушенням абз. 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оборону України» та ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач не подав жодного письмового звіту щодо виконання цих розпоряджень. Забезпечення призову військовозобов`язаних громадян на військову службу в січні 2026 та лютому 2026 є виключно результатом роботи особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та їх виклик розпорядженнями не здійснювався. У свою чергу, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зокрема належним виконанням 7 розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_4 : від 12.01.2026 № 4 та № 2; від 16.01.2026 №11/186; від 02.02.2026 № 17; від 16.02.2026 № 22; від 18.02.2026 № 29; від 23.02.2026 № 31 щодо здійснення оповіщення та забезпечення прибуття військовозобов`язаних осіб. Однак, виконання розпоряджень від 02.02.2026 № 17, 16.02.2026 № 22, 23.02.2026 № 31, 16.01.2026 № 11/186 здійснено виключно шляхом надсилання повісток без забезпечення прибуття осіб, котрі підлягали виклику, що унеможливлює проведення мобілізаційних заходів щодо них. Відносно розпоряджень від 12.01.2026 № 2 та від 18.02.2026 № 29 було надано формальні відповіді з зазначенням результатів оповіщення – «немає вдома», «на роботі», «особа з інвалідністю» тощо. Покликання позивача на забезпечення паливом є безпідставні, оскільки таке постачання використовувалось з метою перевезення військовозобов`язаних, призов яких здійснено виключно представниками РТЦК та СП до місць їх майбутнього проходження військової служби. Зазначив, що видані 2 розпорядження начальником Самбірської військової адміністрації та 7 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 є самостійними розпорядчими документами та такими, що повинні виконуватись паралельно. Оскільки розпорядження №м\4 дек та №м\1дск, спрямовані на проведення мобілізації людських ресурсів у визначеній кількості, а розпорядження від РТЦК націлені на виклик військовозобов`язаних з метою їх подальшого призову на військову службу, тому вони є такими, що за наслідком їх виконання переслідують одну мету. У заперечення позиції представника позивача пояснив, що невиконання позивачем розпоряджень РТЦК також стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення і в подальшому знайшли своє відображення у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності. Формулювання у протоколі про адміністративне правопорушення «Адміністративне порушення вчинено посадовою особою 01.02.2026 року за невиконання розпорядження №м\1дск, та 01.03.2026 року за невиконання розпорядження №м\4дск», стосується зазначення часу вчинення правопорушення, а не підстав притягнення позивача до відповідальності за невиконання лише розпоряджень ТЦК, як вважає сторона позивача.
З урахуванням встановлених обставин, вважає, що позивач не вчинив дій спрямованих на забезпечення мобілізації 39 осіб у січні та 39 у лютому 2026 згідно з розпорядженнями №м/1дск, № м/4дск, 132 осіб згідно з 7 розпорядженнями ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому, позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскаржувана постанова є законною, а позов безпідставний, тому просив в його задоволенні відмовити.
Обставини, які встановив суд та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази.
16.03.2026 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_4 виніс постанову № 50, якою міського голову Турківської міської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн.
Як видно з оскаржуваної постанови міський голова Турківської міської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_1 фактично не забезпечив проведення мобілізації людських ресурсів на території Турківської територіальної громади у кількості 39 осіб у січні 2026 року та 39 осіб у лютому 2026 року відповідно до розпоряджень начальника Самбірської районної адміністрації №м\1дск, №м\4дск «Про проведення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів на території району», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: абз. 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оборону України» та ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена, ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Цю постанову винесено на підставі протоколу № 50 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 12.03.2026, який складений провідним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .
У протоколі є підпис позивача, що він повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 10.30 год. 16.03.2026. викладені пояснення позивача про те, що він не погоджується з обставинами, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
З дослідженого в закритому судовому засіданні розпорядження начальник Самбірської районної військової адміністрації від 01.01.2026 №м\1дск «Про проведення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів на території району», суд встановив, що таким, окрім іншого, зобов`язано Турківську ОТГ провести мобілізацію людських ресурсів у кількості 39 осіб у січні 2026 року. 
З дослідженого в закритому судовому засіданні розпорядження начальник Самбірської районної військової адміністрації від 02.02.2026 №м\4дск «Про проведення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів на території району», суд встановив, що таким, окрім іншого, зобов`язано Турківську ОТГ провести мобілізацію людських ресурсів з 01 лютого 2026 впродовж 28 доби в кількості 39 осіб.
Позивач вважає що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності та обґрунтовує свої позовні вимоги належним виконанням ним ІНФОРМАЦІЯ_9 щодо здійснення оповіщення та забезпечення прибуття військовозобов`язаних осіб, які були надіслані позивачу, як міському голові, та забезпеченням ним як міським головою паливно-мастильними матеріалами для заправки автомобіля ТЦК.
Так, розпорядженням № 2 від 12.01.2026 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке видано на виконання Указу Президента України від 24.02.2024 № 65/2022 «Про проведення мобілізації», відповідно до законів України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності ЗСУ, Голові Турківської міської ради здійснити оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 та забезпечити їх прибуття згідно вказаного у розпорядженні списку за вказаною адресою у визначений час.
Розпорядженням № 4 від 12.01.2026 Голові Турківської міської ради здійснити виклик та прибуття вказаних у списку військовозобов`язаних за зазначеною адресою у визначений час. У відповідності до абз. 3 п. 32 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 здійснити оповіщення військовозобов`язаних, в разі їх відсутності за місцем проживання, шляхом надсилання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення про їх виклик.
Розпорядженням № № ІІ/186 від 16.01.2026 Голові Турківської міської ради здійснити оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно списку та забезпечити їх прибуття за зазначеною адресою у визначений час. У відповідності до абз. 3 п. 32 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 здійснити оповіщення військовозобов`язаних, в разі їх відсутності за місцем проживання, шляхом надсилання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення про їх виклик.
Розпорядженням № 17 від 02.02.2026 Голову Турківської міської ради зобов`язано здійснити оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно списку та забезпечити їх прибуття за зазначеною адресою у визначений час. У відповідності до абз. 3 п. 32 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 здійснити оповіщення військовозобов`язаних, в разі їх відсутності за місцем проживання, шляхом надсилання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення про їх виклик.
Розпорядженням № 22 від 16.02.2026 Голові Турківської міської ради здійснити оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно списку та забезпечити їх прибуття за зазначеною адресою у визначений час. У відповідності до абз. 3 п. 32 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 здійснити оповіщення військовозобов`язаних, в разі їх відсутності за місцем проживання, шляхом надсилання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення про їх виклик.
Розпорядженням № 31 від 23.02.2026 Голові Турківської міської ради здійснити оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно списку та забезпечити їх прибуття за зазначеною адресою у визначений час. У відповідності до абз. 3 п. 32 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 здійснити оповіщення військовозобов`язаних, в разі їх відсутності за місцем проживання, шляхом надсилання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення про їх виклик.
Розпорядженням № 29 від 18.02.2026 Голові Турківської міської ради здійснити оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно списку та забезпечити їх прибуття за зазначеною адресою у визначений час. У відповідності до абз. 3 п. 32 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 здійснити оповіщення військовозобов`язаних, в разі їх відсутності за місцем проживання, шляхом надсилання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення про їх виклик.
Норми права, які застосував суд вирішуючи спір, та мотиви їх застосування.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19, визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Водночас, це не звільняє позивача від необхідності обґрунтувати свої вимоги та надати докази на їх підтвердження, надати докази того, що його права чи інтереси дійсно були порушені оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю.
Згідно з положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану в Україні» з 05 год 30 хв 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з абз. 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оборону України» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують проведення мобілізації людських, транспортних та інших ресурсів в особливий період.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, окрім іншого, планують, організовують і забезпечують мобілізаційну підготовку та мобілізацію на території відповідних населених пунктів; здійснюють під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та забезпечують прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів, а також виконання завдань, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України; забезпечують на території відповідних населених пунктів ведення персонально-первинного військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надання звітності щодо бронювання військовозобов`язаних у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; сприяють територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню та/або регіональним органам Служби безпеки України, відповідним підрозділам розвідувальних органів України у їхній роботі в мирний час та в особливий період.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження як, зокрема, сприяння організації призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, строкову військову та альтернативну (невійськову) службу, а також їх мобілізації, підготовці молоді до служби в Збройних Силах України, організації навчальних (перевірочних) та спеціальних військових зборів; забезпечення доведення до підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення наказу військового комісара про оголошення мобілізації; організація та участь у здійсненні заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою, підготовкою і виконанням завдань територіальної оборони, на відповідній території.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; згідно з п. 7 ч. 4 ст. 42 цього ж Закону здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.
Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.
Згідно з п. 32 Постанови Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» у разі отримання розпорядження відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх явку на призовні дільниці (пункти попереднього збору), до органів СБУ, розвідувальних органів для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних (резервістів) виконавчі органи сільських, селищних, міських рад:  
- відбирають картки первинного обліку зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів;  
- здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання) шляхом вручення повісток (додаток 11) або під їх особистий підпис у картках первинного обліку (додаток 3) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення для проходження базової військової служби, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечення їх своєчасного прибуття; 
- у триденний строк письмово повідомляють районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про результати оповіщення, виконання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вимог законодавства;  
- забезпечують контроль за прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.
Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» голови (начальники) районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій) з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного начальника обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації (військової адміністрації) про проведення заходів мобілізації видають за пропозиціями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розпорядження про проведення заходів мобілізації та невідкладно доводять його до виконавців.
Згідно з абз 4-7 п. 12 вказаної вище Постанови КМУ № 560 виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад з отриманням розпорядження відповідного голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування: 
- здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні резервістів та військовозобов`язаних за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання шляхом вручення повісток під їх особистий підпис;
- повідомляють письмово у триденний строк районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про результати оповіщення та виконання резервістами та військовозобов`язаними вимог законодавства;
- невідкладно письмово повідомляють відповідному районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про резервістів та військовозобов`язаних, які відмовилися від отримання повісток;
- забезпечують прибуття резервістів та військовозобов`язаних шляхом їх перевезення від дільниць оповіщення до пунктів збору районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або військових частин.
У відповідності до п. 28 вказаної вище Постанови КМУ № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Згідно з абз. 4 п. 31 вказаної вище Постанови КМУ № 560 повістки мають право вручати  представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад - в адміністративних межах населених пунктів та територій, на які поширюється повноваження відповідних виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.
У відповідності до п. 41 вказаної вище Постанови КМУ № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Оцінка доводів та заперечень учасників справи щодо виконання 7 розпоряджень другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Позивач у позовній заяві та в судовому засіданні зазначив, що він як посадова особа органу місцевого самоврядування – голова Турківської міської ради Самбірського району Львівської області вжив усіх заходів щодо виконання розпоряджень ТЦК та СП, передбачених відповідно до п. 32 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, а саме, відповідно до абз. 3 цього Порядку, було забезпечено здійснення оповіщення зазначених у 7 розпорядженнях призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання шляхом вручення повісток, здійснено оповіщення рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомлення ТЦК та СП про результати оповіщення здійснювалося у строки, зазначені в кожному конкретно взятому розпорядженні.
Також позивач вказав, що забезпечення мобілізаційної роботи, в тому числі забезпечення прибуття осіб, котрі підлягають виклику, в тому числі як функції контролю за оповіщеннями осіб, зазначених в розпорядженнях ТЦК та СП, здійснюється за заявками ТЦК та СП та підтверджується звітами про використання паливно-мастильних матеріалів на автомашину LANOS DAEWOO.
Представник відповідача заперечив належне виконання позивачем 7 розпоряджень РТЦК та виконання ним 2 розпоряджень дск, що й стало підставою для притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. При цьому, виділення позивачем для РТЦК паливно-мастильних матеріалів не ставилось у провину позивачу.
Оцінюючи такі доводи позивача та заперечення представника відповідача суд дійшов такого висновку.
Щодо виконання розпорядження від 12.01.2026 № 2, а саме здійснення оповіщення та забезпечення прибуття 4 військовозобов`язаних (згідно зі списком) за вказаною адресою у визначений час.
З поданого позивачем до суду та адресованого ІНФОРМАЦІЯ_10 звіту від 19.01.2026 № 139/--02.17 про виконання розпорядження № 2 від 12.01.2026, видно, що такий містить відомості про результати оповіщення осіб згідно зі списком, а саме: особа 1 – «зі слів батька у Києві на роботі», особа 2 – «зі слів матері на роботі у Львові», особа 3 – зі слів матері немає дома», особа 4 – «служить». Стосовно особи 2 (згідно зі списком) додано довідку сільського старости ОСОБА_5 від 14.01.2026 № 15 про те, що особа 2 зі слів матері знаходиться на роботі в м. Львів. Стосовно особи 3 (згідно зі списком) додано довідку сільського старости ОСОБА_6 від 15.01.2026 № 10 про те, що особа 3 зі слів матері знаходиться за межами Хащівського старостинського округу.
Проте такий звіт містить лише формальну інформацію про місцезнаходження військовозобов`язаних осіб, які підлягали оповіщенню, довідки старост сіл не містять офіційних підтверджуючих даних про місцезнаходження військовозобов`язаних. 
Доказів направлення повістки засобами поштового зв`язку в разі неможливості їх вручення під особистий підпис позивач суду не надав, що свідчить про недотримання вимог п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (затвердженого Постановою КМУ № 560), п. 32 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (затвердженого постановою КМУ № 1487).
Наведене свідчить, що вжиті заходи є недостатніми для твердження про здійснення позивачем як міським головою достатніх та дієвих заходів для виконання вказаного розпорядження.
Щодо виконання розпорядження від 12.01.2026 № 4, а саме, здійснення оповіщення та забезпечення прибуття 2 військовозобов`язаних (згідно зі списком) за вказаною адресою у визначений час.
З поданого позивачем до суду та адресованого ІНФОРМАЦІЯ_10 звіту від 19.01.2026 за вих. № 136-02.17 про виконання розпорядження № 4 від 12.01.2026, видно, що такий містить відомості, що особа 1 – «Оповіщений», особа 2 – «Повістка надіслана поштою». Додано скріншот з додатку «Резерв+», з якого видно, що особа 1 має відстрочку від призову під час мобілізації до 31.12.2026. Додано інформацію старости ОСОБА_7 від 16.01.2026 № 48, з якої видно, що особа 2 (згідно зі списком) на даний час фактично не проживає на території Явірського старостинського округу. Повістка на ім`я особи 2 була відправлена за місцем її проживання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, що відповідає вимогам закону та розпорядження про оповіщення військовозобов`язаних.
Щодо виконання розпорядження від 16.01.2026 № 11/186, а саме здійснення оповіщення та забезпечення прибуття 6 військовозобов`язаних (згідно зі списком) за вказаною адресою у визначений час.
З поданого позивачем до суду та адресованого ІНФОРМАЦІЯ_10 звіту від 19.01.2026 за вих. № 137-02.17 про виконання розпорядження № ІІ/186 від 16.01.2026, видно, що такий містить відомості про результати оповіщення осіб згідно зі списком, а саме: зазначено та є підтвердження про вручення повістки особі 1 (згідно зі списком) під особистий підпис. Особа 2 не зареєстрована та не проживає на території обслуговування Турківської міської ради. Іншим 4 військовозобов`язаним особам 19.01.2026 повістки були надіслані за місцем їх проживання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, копії таких долучено. Додатково старостою ОСОБА_8 19.01.2026 за вих. №2 надано інформацію про те, що особа 3 (згідно зі списком) – «не проживає», особа 4 (згідно зі списком) – «За кордоном».
Встановлені обставини свідчать про часткове виконання позивачем розпорядження від 16.01.2026 № 11/186, а саме в частині оповіщення особи 1 (підтвердження про вручення повістки).
Водночас, щодо інших військовозобов`язаних осіб, поданий позивачем звіт в цій частині містить формальну інформацію про особу 2 (не зареєстрований і не проживає без підтверджуючих документів), довідка старост сіл не містить офіційних підтверджуючих даних про те, що особа 2 «не проживає», особа 4 – «за кордоном». Оповіщення військовозобов`язаних осіб 3, 4, 5, 6 (згідно зі списком) було здійснено шляхом направлення повісток засобами поштового зв`язку без попереднього вчинення дій щодо вручення повісток під особистий підпис за місцем їх проживання.
Тоді як згідно з розпорядженням від 16.01.2026 № 11/186 лише в разі відсутності військовозобов`язаних за місцем їх проживання, у відповідності до абз. 3 п. 32 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 оповіщення необхідно здійснити шляхом надсилання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення про їх виклик, чого позивачем зроблено не було, доказів зворотнього не подано.
Наведене свідчить про недотримання вимог п. 32 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (затвердженого постановою КМУ № 1487), а отже вжиті заходи є недостатніми для твердження про здійснення позивачем як міським головою достатніх та дієвих заходів для виконання вказаного розпорядження.
Щодо розпорядження від 02.02.2026 № 17, а саме, здійснення оповіщення та забезпечення прибуття 60 військовозобов`язаних (згідно зі списком) за вказаною адресою у визначений час.
З поданого позивачем до суду та адресованого ІНФОРМАЦІЯ_10 звіту від 16.02.2026 за вих. № 414-02/17 про виконання розпорядження № 17 від 02.02.2026 видно, що 60 військовозобов`язаних (згідно зі списком) були повідомлені шляхом направлення поштових відправлень (описи вкладень поштових відправлень долучені).
Додатково старостою с. Ісаї надано інформацію від 10.02.2026 за вих. №3 про те, що особа 2, особа 18 та особа 31 (згідно зі списком) – «на даний час не проживають». Старостою ОСОБА_7 надано інформацію від 05.02.2026 за вих. №202 стосовно особи 24 (згідно зі списком) – «Хата зачинена», особа 27 – «за кордоном», особа 29 – «Хата зачинена», особа 33 – «за кордоном», особа 42 – «Не проживає». Старостою ОСОБА_9 надано інформацію від 05.02.2026 за вих. №4 стосовно особи 57 (згідно зі списком) – «Будинок зачинений», особа 59 – «Зі слів сестри не проживає», особа 60 – «Будинок зачинений». Старостою с. Присліп Семець А. надано інформацію від 06.02.2026 за вих. №169 стосовно особи 28 (згідно зі списком) – «зареєстрований, однак більше десяти років не проживає», особа 38 – «зареєстрований, однак тривалий час не проживає», особа 39 – «зареєстрований, однак тривалий час не проживає», особа 32 – «зареєстрований, однак тривалий час не проживає».
Однак, згідно з розпорядженням від № 17 від 02.02.2026 лише в разі відсутності військовозобов`язаних за місцем їх проживання, у відповідності до абз. 3 п. 32 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 оповіщення необхідно здійснити шляхом надсилання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення про їх виклик, чого позивачем зроблено не було, доказів зворотнього не подано.
Наведене свідчить про недотримання вимог п. 32 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (затвердженого постановою КМУ № 1487), а отже вжиті заходи є недостатніми для твердження про здійснення позивачем як міським головою достатніх та дієвих заходів для виконання вказаного розпорядження.
Щодо розпорядження від 16.02.2026 № 22, а саме, здійснення оповіщення та забезпечення прибуття 54 військовозобов`язаних (згідно зі списком) за вказаною адресою у визначений час.
З поданого позивачем до суду та адресованого ІНФОРМАЦІЯ_10 звіту від 27.02.2026 за вих. № 531-02.17 про виконання розпорядження № 22 від 16.02.2026 видно, що 53 військовозобов`язаних (згідно зі списком) були повідомлені шляхом направлення поштових відправлень (список рекомендованих листів Укрпошти, описи вкладень поштових відправлень долучено). 
Старостою с. Ісаї надано інформацію від 17.02.2026 за вих. №4 стосовно особи 7, особи 21 та особи 32 (згідно зі списком) про те, що за адресами своїх місць проживання на даний час вказані особи не проживають. 
Старостою ОСОБА_10 надано інформацію від 17.02.2026 за вих. №2 стосовно особи 8 (згідно зі списком) – «Опікун над молодшим братом», особи 19 – «Не зареєстрований і не проживає», особа 22 – «Зі слів батька поїхав на роботу», особа 28 – «Зі слів мами поїхав на роботу», особа 38 – «Зареєстрований, але не проживає», особа 39 – «Зі слів сусідів проживає в Чехії», особа 50 – «Зі слів мами поїхав на роботу».
Старостою ОСОБА_7 надано інформацію від 18.02.2026 за вих. №290 стосовно особи 11, особи 14, особи 24, особи 27, особи 30 (згідно зі списком) – «Хата зачинена». 
Старостою ОСОБА_9 надано інформацію від 20.02.2026 за вих. №5 стосовно особи 3 (згідно зі списком) – «Зареєстрований, не проживає», особа 31 – «Будинок зачинений», особа 33 – «Брат безвісті пропавший», особа 53 – «Будинок зачинений». 
Старостою с. Присліп Семець А. надано інформацію від 17.02.2026 за вих. №178 стосовно особи 20 (згідно зі списком) – «зареєстрований, однак тривалий час не проживає», особа 34 – «зареєстрований, однак тривалий час не проживає», особа 35 – «зареєстрований, однак тривалий час не проживає», особа 51 – «зареєстрований, за кордоном». До вказаного звіту міського голови додано інформацію Укрпошти про надсилання повісток вказаним військовозобов`язаним особам.
Отже, щодо 23 військовозобов`язаних осіб (згідно зі списком) було здійснено заходи спрямовані на їх оповіщення за місцем проживання. Після встановлення їх відсутності за місцем проживання їх оповіщення здійснено шляхом надсилання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення про їх виклик, що відповідає вимогам абз. 3 п. 32 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (затвердженого постановою КМУ № 1487).
Водночас, щодо 31 військовозобов`язаного (згідно зі списком) їх оповіщення здійснено лише шляхом надсилання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення про їх виклик до РТЦК.
Однак, згідно з розпорядженням від № 22 від 16.02.2026 лише в разі відсутності військовозобов`язаних за місцем їх проживання, у відповідності до абз. 3 п. 32 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 оповіщення необхідно здійснити шляхом надсилання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення про їх виклик, чого позивачем зроблено не було, доказів зворотнього не подано.
Наведене свідчить про недотримання вимог п. 32 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (затвердженого постановою КМУ № 1487), а отже вжиті заходи є недостатніми для твердження про здійснення позивачем як міським головою достатніх та дієвих заходів для виконання вказаного розпорядження.
Щодо розпорядження від 23.02.2026 № 31, а саме, здійснення оповіщення та забезпечення прибуття 3 військовозобов`язаних (згідно зі списком) за вказаною адресою у визначений час.
З поданого позивачем до суду та адресованого ІНФОРМАЦІЯ_10 звіту від 21.02.2026 за вих. № 524-02.17 про виконання розпорядження № 31 від 23.02.2026 видно, що 2 військовозобов`язаних (згідно зі списком) були повідомлені лише шляхом направлення поштових відправлень (список рекомендованих листів Укрпошти, описи вкладень поштових відправлень долучено), тоді як розпорядженням визначено, що у відповідності до абз. 3 п. 32 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 здійснити оповіщення військовозобов`язаних шляхом надсилання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення про їх виклик, у разі їх відсутності за місцем проживання.
Відомостей про оповіщення військовозобов`язаних за їх місцем проживання позивач не подав.
Одна особа 3 (згідно зі списком) – повістка не надсилалась.
Наведене свідчить про недотримання вимог п. 32 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (затвердженого постановою КМУ № 1487), а отже вжиті заходи є недостатніми для твердження про здійснення позивачем як міським головою достатніх та дієвих заходів для виконання вказаного розпорядження.
Щодо розпорядження від 18.02.2026 № 29, а саме, здійснення оповіщення та забезпечення прибуття 4 військовозобов`язаних (згідно зі списком) за вказаною адресою у визначений час.
Згідно зі звітом міського голови ОСОБА_1 від 21.02.2026 за вих. № 523-02.17 про виконання розпорядження № 29 від 18.02.2026, особи 1 і 4 (згідно зі списком) є особами з інвалідністю і такі оповіщені, про те підтвердження вручення чи надсилання повісток немає. Особи 2 і 3 – зареєстровані як ВПО, але на даний час не проживають, про що також долучено дві довідки міського голови та старости.
Водночас на виконання розпорядження не вжито заходів для оповіщення цих двох військовозобов`язаних осіб (особи 2 і 3) у відповідності до абз. 3 п. 32 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 шляхом надсилання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення про їх виклик, у разі їх відсутності за місцем проживання.
Наведене свідчить про недотримання вимог п. 32 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (затвердженого постановою КМУ № 1487), а отже вжиті заходи є недостатніми для твердження про здійснення позивачем як міським головою достатніх та дієвих заходів для виконання вказаного розпорядження.
Отже, суд встановив, що виконання розпоряджень від 02.02.2026 №17, від 16.02.2026 №22, від 23.02.2026 №31, від 16.01.2026 № ІІ/186 посадовою особою здійснено виключно шляхом надсилання повісток без забезпечення прибуття осіб, котрі підлягали виклику, що унеможливлює проведення мобілізаційних заходів щодо них.
Щодо виконання розпоряджень № 2 від 12.01.2026 та № 29 від 18.02.2026, то ТЦК було надано формальні відповіді з зазначенням результатів оповіщення (немає вдома, на роботі, особа з інвалідністю та інше).
На переконання суду, вжиті заходи є недостатніми для твердження про здійснення позивачем як міським головою достатніх та дієвих заходів для виконання вказаних розпоряджень. 
Згідно з рапортом старшого офіцера ІНФОРМАЦІЯ_4 капітана ОСОБА_11 від 11.03.2026 у період з 12.01.2026 по 23.02.2026 відпрацьовано 7 розпоряджень на виклик військовозобов`язаних по Турківській ОТГ згідно яких підлягали виклику 132 військовозобов`язані особи. А станом на 11.03.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_4 з`явилось двоє військовозобов`язаних, які підлягали виклику.
При цьому, такі особи є особами з інвалідністю та відповідно призову не підлягали.
Відтак, доводи позивача про належне виконанням 7 розпоряджень та вжиття вичерпних заходів щодо здійснення оповіщення та забезпечення прибуття військовозобов`язаних осіб не знайшли свого підтвердження.
Позивач у позовній заяві вказує про заходи, які ним вживались на виконання вимог розпорядження №39 від 02.03.2026, однак згідно з оскаржуваною постановою від 16.03.2026 № 50, невиконання цього розпорядження не ставилось у провину позивачу, а тому доводи позивача в цій частині суд не бере до уваги.
Доводи позивача про те, що забезпечення контролю та прибуття військовозобов`язаних було здійснено шляхом виділення паливо-мастильних матеріалів та легкового автомобіля, суд відхиляє, оскільки таке не ставилось у провину позивачу згідно з оскаржуваною постановою, що ствердив у судовому засіданні представник відповідача, зазначивши при цьому, що постачання використовувалось з метою перевезення військовозобов`язаних, призов яких здійснювався представниками РТЦК та СП до місць їх майбутнього проходження військової служби, а не в рамках виконання розпоряджень дск та РТЦК.
Оцінка доводів та заперечень учасників справи щодо виконання розпоряджень Самбірської РВА №м\1дск, №м\4дск «Про проведення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів на території району».
Так, у позовній заяві позивач зазначив, що на підставі Розпорядження №м\1дск та №м\4дск, до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області було надіслано 7 розпоряджень щодо здійснення оповіщення та забезпечення прибуття 132 військовозобов`язаних осіб.
Позивач та його представник у судовому засіданні зазначили, що виконавши належним чином 7 розпоряджень РТЦК, тим самим позивач виконав розпорядження №м\1дск та №м\4дск.
Такі доводи заперечив у судовому засіданні представник відповідача, зазначивши, що такі розпорядження є самостійними документами та повинні виконуватись паралельно. Позивач не виконав розпоряджень №м\1дск та №м\4дск, чим не забезпечив проведення мобілізації людських ресурсів на території Турківської територіальної громади у кількості 39 осіб у січні 2026 року та 39 осіб у лютому 2026 року.
Оцінюючи такі доводи позивача та заперечення представника відповідача, суд дійшов такого висновку. 
Згідно з абз. 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оборону України» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують проведення мобілізації людських, транспортних та інших ресурсів в особливий період.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, окрім іншого, планують, організовують і забезпечують мобілізаційну підготовку та мобілізацію на території відповідних населених пунктів; здійснюють під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та забезпечують прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів, а також виконання завдань, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України; забезпечують на території відповідних населених пунктів ведення персонально-первинного військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надання звітності щодо бронювання військовозобов`язаних у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; сприяють територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню та/або регіональним органам Служби безпеки України, відповідним підрозділам розвідувальних органів України у їхній роботі в мирний час та в особливий період.
З дослідженого в закритому судовому засіданні розпорядження начальник Самбірської районної військової адміністрації від 01.01.2026 №м/1дск «Про проведення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів на території району», суд встановив, що таким, окрім іншого, зобов`язано Турківську ОТГ провести комплекс організаційних та практичних заходів з призову військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації з 01 січня 2026 року впродовж 31 доби в кількості 39 осіб. 
З дослідженого в закритому судовому засіданні розпорядження начальник Самбірської районної військової адміністрації від 02.02.2026 №м/4дск «Про проведення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів на території району», суд встановив, що таким, окрім іншого, зобов`язано Турківську ОТГ провести комплекс організаційних та практичних заходів з призову військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації з 01 лютого 2026 впродовж 28 доби в кількості 39 осіб.
У судовому засіданні позивач пояснив, що у Турківській міській раді ведеться облік військовозобов`язаних осіб за віковим критерієм. На виконання розпоряджень дск необхідно було забезпечити мобілізацію з цих осіб. На виконання цих розпоряджень здійснювались заходи з оповіщення військовозобов`язаних.
Однак, позивач не надав суду доказів виконання розпоряджень від 01.01.2026 №м/1дск та 02.02.2026 №м/4дск, зокрема звітів про їх виконання, які мав обов`язком подавати згідно з цими розпорядженнями.
Водночас, як видно з рапорту старшого офіцера ІНФОРМАЦІЯ_4 капітана ОСОБА_11 від 11.03.2026, відповідно до розпорядження Самбірської РВА від 01.01.2026 №м/1дск «Про проведення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів на території району» встановлено для Турківської ОТГ провести мобілізацію людських ресурсів в період з 01 січня 2026 впродовж 31 доби в кількості 39 осіб, однак забезпечено призов на військову службу всього 4 військовозобов`язаних особи.
Відповідно до розпорядження Самбірської РВА від 02.02.2026 №м/4дск «Про проведення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів на території району» встановлено для Турківської ОТГ провести мобілізацію людських ресурсів в період з 01 лютого 2026 впродовж 28 діб в кількості 39 осіб, однак забезпечено призов на військову службу всього 3 військовозобов`язаних осіб.
Призвані на військову службу в січні та лютому 2026 громадяни були за результатами роботи особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та їх виклик розпорядженнями не здійснювався, що підтверджено відомостями облікових карток таких громадян (Т. 1 а.с.179-185) 
Такі обставини вказують на те, що позивач не забезпечив прибуття осіб, які підлягали виклику, що унеможливило проведення призову на військову службу військовозобов`язаних громадян.
Відповідач довів, що жодна з осіб, які викликались згідно з вищевказаними розпорядженнями, не доставлялась до ІНФОРМАЦІЯ_4 та не призвана на військову службу. 
Суд звертає увагу на те, що у справах про оскарження рішень/дій суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Проте це не звільняє позивача від обов`язку надати докази порушення його прав.
У цій справі позивач не надав суду таких доказів.
Доводи сторони позивача про те, що 7 розпоряджень РТЦК видані на підставі розпоряджень дск,а тому виконавши належним чином 7 розпоряджень РТЦК, тим самим позивач виконав розпорядження №м\1дск та №м\4дск суд відхиляє як безпідставні.
Так, згідно з абз 4-7 п. 12 Постанови КМУ № 560 виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад з отриманням розпорядження відповідного голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування: - здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні резервістів та військовозобов`язаних за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання шляхом вручення повісток під їх особистий підпис; - повідомляють письмово у триденний строк районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про результати оповіщення та виконання резервістами та військовозобов`язаними вимог законодавства; - невідкладно письмово повідомляють відповідному районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про резервістів та військовозобов`язаних, які відмовилися від отримання повісток; - забезпечують прибуття резервістів та військовозобов`язаних шляхом їх перевезення від дільниць оповіщення до пунктів збору районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або військових частин.
Отже, з аналізу та конструкції вказаної норми слідує, що виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад здійснюють вказані вище заходи з отриманням розпорядження відповідного голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування, що в свою чергу вказує на те, що такі розпорядження є самостійними документами, кожен з яких підлягає окремому виконанню.
Окрім цього, з досліджених 7 розпоряджень РТЦК видно, що такі видані на виконання Указу Президента України від 24.02.2024 № 65/2022 «Про проведення мобілізації», відповідно до законів України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а не на виконання відповідних розпоряджень Самбірської РВА від 01.01.2026 № м/1дск та від 02.02.2026 №м/4дск «Про проведення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів на території району».
Поряд з цим, виходячи зі змісту розпоряджень №м\4 дек та №м\1дск, такі спрямовані на проведення мобілізації людських ресурсів у визначеній кількості, тоді як розпорядження від 12.01.2026 року № 4,2, від 16.01.2026 року №11/186, від 02.02.2026 року №17, від 16.02.2026 року №22, від 18.02.2026 року №29, від 23.02.2026 року №31 націлені на виклик військовозобов`язаних з метою їх подальшого призову на військову службу.
Твердження сторони позивача про те, що оскаржуваною постановою позивачу не ставилось у провину невиконання 7 розпоряджень РТЦК, а лише невиконання 2 розпоряджень дск є неспроможними, оскільки визначені у ч. 1 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення мобілізаційних заходів, охоплюють виконання розпоряджень РТЦК, якими визначено позивачу, як голові Турківської міської ради здійснити оповіщення та забезпечити прибуття військовозобов`язаних осіб (згідно зі списком) у визначений час та місце.
Обставини щодо невиконання таких розпоряджень викладені та обґрунтовані в оскаржуваній постанові.
Зауваження сторони позивача на протокол про адміністративне правопорушення № 50 від 12.03.2026 про те, що позивач не отримував додатків до протоколу, суд відхиляє, оскільки позивач проставив власноручний підпис у протоколі, засвідчивши, окрім іншого, отримання ним додатків, жодних зауважень з цього приводу протокол не містить. Окрім цього, у позовній заяві позивач не вказував на будь-які недоліки цього протоколу як на підставу своїх позовних вимог. Такі були висловлені представником позивача лише в судовому засіданні під час розгляду справи по суті.
Ураховуючи з`ясовані судом у ході розгляду обставини в їх сукупності, на підставі оцінених доказів, суд дійшов висновку, що сторона відповідача, в силу положень ч. 2 ст. 77 КАС України, довела факт вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.
Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин у справі, які перевірені дослідженими в судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що позивач допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: абз. 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оборону України» та ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтована, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Оскаржувана постанова про накладення на міського голову Турківської міської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідає вимогам закону, підстав для визнання її протиправною та скасування немає.
За приписами ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Відтак, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в цій адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про відмову в позові.
Щодо розподілу судових витрат у справі.
У цій справі судові витрати складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в позові, тому судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.
Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї адміністративної справи не містять.
Керуючись ст. 9, 19, 20, 72-77, 241-247, 286 КАС України,
вирішив:
Відмовити в позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. 

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).
Рішення суду складено та підписано 28.07.2026.

Суддя         О.І. Кшик