ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 289/335/26 | | Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Категорія 35 | | Доповідач Миколайчук П.В.

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2026 року м. Житомир 

Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Миколайчука П.В.,
суддів Галацевич О.М., Панкеєвої В.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін 
апеляційну скаргу директора приватного підприємства «Житлоремсервіс-9» - Розпутенка Олександра Миколайовича 
на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 12.08.2026 про зупинення провадження
у справі за позовом Приватного підприємства «Житлоремсервіс-9» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за фактично надані послуги з управління багатоквартирним будинком,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Приватне підприємство «Житлоремсервіс-9» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за фактично надані послуги з управління багатоквартирним будинком.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги обслуговування будинку та прибудинкової території з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат у сумі 19 126 грн 85 коп. згідно з особовим рахунком за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.09.2019 по 01.02.2026.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Під час судового розгляду даної цивільної справи 03.06.2026 від відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 289/335/26 до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі № 289/256/26 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Житлоремсервіс-9» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що предмет та підстави позовних вимог у зазначених справах є взаємопов`язаними, а у справі № 289/256/26 суд має встановити обставини правомірності дій ПП «Житлоремсервіс-9», законності нарахування платежів та наявності або відсутності підстав для стягнення відповідних коштів, що має істотне значення для правильного вирішення справи № 289/335/26.
Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 12.08.2026 зупинено провадження у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Житлоремсервіс-9» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за фактично надані послуги з управління багатоквартирним будинком до розгляду Радомишльським районним судом Житомирської області іншої цивільної справи № 289/256/26 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Житлоремсервіс-9» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії та набрання законної сили рішенням у цій справі.
Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що згадані справи є пов`язаними, оскільки у справі № 289/256/26 суд встановлюватиме обставини, що можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, у зв`язку з чим наявна об`єктивна неможливість розгляду справи № 289/335/26 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 289/256/26.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 12.08.2026, директор ПП «Житлоремсервіс-9» Розпутенко О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу до Радомишльського районного суду Житомирської області для продовження розгляду по суті. В обгрунтвання скарги посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, що призвели до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що для зупинення провадження у справі недостатньо встановити певний зв`язок між двома судовими справами - необхідною умовою для застосування пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України є встановлення саме об`єктивної неможливості розгляду справи без попереднього вирішення іншої справи; суд першої інстанції не зазначив жодної конкретної обставини, яку неможливо встановити самостійно без вирішення справи № 289/256/26; суд сам у тексті ухвали вжив формулювання «можуть вплинути», що свідчить про імовірний, а не необхідний характер такого впливу; предмети розгляду у справах є різними за обсягом: справа № 289/256/26 охоплює лише період з 01.01.2023, тоді як справа № 289/335/26 стосується всього періоду з 01.09.2019 по 01.02.2026; у матеріалах справи № 289/335/26 наявні всі необхідні докази для самостійного встановлення обставин надання послуг та розміру заборгованості.
Позиція інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
21.08.2026 апеляційна скарга директора ПП «Житлоремсервіс-9» Розпутенка О.М. разом з матеріалами цивільної справи надійшла до Житомирського апеляційного суду.
24.08.2026 ухвалами Житомирського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37–40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки у даній справі оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі, то справа підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
У п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
При цьому, метою зупинення провадження у справі, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Поряд з цим, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27.09.2023 у справі № 588/1156/21 звернув увагу, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи. Застосування п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачає наявність такого зв`язку між справами, за якого результат розгляду іншої справи є необхідною передумовою для вирішення справи, що перебуває на розгляді, а не просто може мати певний вплив на оцінку доказів або правову позицію сторін; сам факт існування іншої судової справи не є достатньою підставою для зупинення провадження.
У справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у стягненні заборгованості за фактично надані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.09.2019 по 01.02.2026.
Судом встановлено, що у даній справі позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги обслуговування будинку та прибудинкової території з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат у сумі 19 126 грн 85 коп. згідно з особовим рахунком за адресою: АДРЕСА_1 за весь період з 01.09.2019 по 01.02.2026. 
Натомість у справі № 289/256/26 ОСОБА_1 заявив вимоги щодо виключення з оплати за послуги управління багатоквартирним будинком за за адресою: АДРЕСА_1 вартості витрат на виконання робіт/послуг з прибирання прибудинкової території, починаючи з 01.01.2023 року. 
Щодо доводу про те, що для зупинення провадження у справі недостатньо встановити лише певний зв`язок між справами і необхідна саме об`єктивна неможливість розгляду справи, колегія суддів зазначає, що цей довід відповідає правильному розумінню п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та узгоджується з висновками, наведеними вище з посиланням на постанову Верховного Суду від 27.09.2023 у справі № 588/1156/21. Разом з тим встановлений судом апеляційної інстанції зв`язок між справами № 289/335/26 та № 289/256/26 у частині нарахувань за прибирання прибудинкової території за період з 01.01.2023 є не просто ймовірним, а таким, що зумовлює неможливість самостійної оцінки судом першої інстанції саме цієї частини заборгованості до вирішення справи № 289/256/26, а тому правильність доводу апелянта щодо загального змісту норми не спростовує наявності такого зв`язку в межах, зазначених нижче.
Щодо доводу про те, що вжите судом першої інстанції формулювання «можуть вплинути» свідчить про ймовірний, а не обов`язковий характер впливу обставин іншої справи, колегія суддів відхиляє цей довід, оскільки оцінка судом ще не вирішеної справи неминуче має ймовірнісний характер, а юридичне значення має не словесна форма викладення висновку суду, а встановлена об`єктивна наявність зв`язку предметів доказування, яка в цій справі підтверджується частковим збігом предмета позовів.
Щодо доводу про те, що предмети розгляду справ № 289/335/26 та № 289/256/26 відрізняються за обсягом і охоплюваним періодом, то колегія суддів зазанчає, що оскільки справа № 289/256/26 стосується виключно періоду з 01.01.2023, а справа № 289/335/26 - усього періоду заборгованості з 01.09.2019, то результат розгляду справи № 289/256/26 не охоплює весь предмет доказування у справі, що переглядається. Водночас це не спростовує об`єктивної неможливості розгляду справи № 289/335/26 саме в частині нарахувань за період з 01.01.2023 до вирішення справи № 289/256/26, адже цей спірний період є спільним для обох справ.
Щодо доводу про наявність у матеріалах справи № 289/335/26 усіх необхідних доказів для самостійного встановлення обставин заборгованості, колегія суддів зазначає, що наявність первинних документів (розрахунків, тарифів, підтверджень оплати) не усуває необхідності попереднього вирішення питання про правомірність включення до розрахунку заборгованості вартості послуги з прибирання прибудинкової території за період з 01.01.2023, яке є предметом самостійного судового розгляду у справі № 289/256/26, а тому цей довід не спростовує висновку суду першої інстанції.
Отже, за результатами окремої оцінки кожного з доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що жоден із них не спростовує правильності висновку суду першої інстанції про наявність об`єктивної неможливості розгляду справи № 289/335/26 в частині, пов`язаній зі справою № 289/256/26, до набрання законної сили рішенням у ній.
Сукупність вищезазначених обставин, оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене вище, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу директора приватного підприємства «Житлоремсервіс-9» - Розпутенка Олександра Миколайовича - залишити без задоволення.
Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 12.08.2026 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 15.09.2026.

Судді

П.В. Миколайчук О.М. Галацевич В.А. Панкеєва