ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2288/26 Справа № 177/1659/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Березюк М. В. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 серпня 2026 року Кривий Ріг 
20.08.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М. при секретарі судового засідання Шевченко В.В., судового розпорядника Мінєєвої А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Шульги Д.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.07.2026р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та із застосуванням ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік 
за участю захисника (в режимі ВКЗ)    ОСОБА_2 

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та із застосуванням ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Шульгою Д.В., яка в апеляційній скарзі: 
- вважає, що працівники поліції не представились та не повідомили причину зупинки транспортного засобу;
- вважає, що на відеозапису не зафіксовано, що працівники поліції наздоганяють саме автомобіль ІЖ з номерним знаком НОМЕР_1 ;
- вказує, що працівники поліції повалили ОСОБА_1 на землю, та протягом чотирьох хвилин притискали його до землі, та ОСОБА_1 - людина похилого віку, злякався їх, а також сильно забився;
- вказує, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, проте працівник поліції вирішили, що він відмовився від огляду на стан сп`яніння; 
- вказує, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення;
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі щодо  ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду  ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, його інтереси в суді апеляційної інстанції представляє захисник Шульга Д.В. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді доповідача, доводи захисника Шульги Д.В., яка підтримала подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції  ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 09.05.2026р. о 22:36год., по вул. Степова в с. Зелений Луг Криворізького району Дніпропетровської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки ІЖ днз НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, що виразилося у продовженні руху та ігноруванні світлового сигналу синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу поліцейського авто, чим порушив п.2.4 ПДР України.
За вказаним епізодом дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім цього, в цей же день та час, 09.05.2026р. о 22:36год., по вул. Степова в с. Зелений Луг Криворізького району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем марки ІЖ днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та поведінка що не відповідає обстановці, при цьому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в порядку визначеному законом, чим порушив п. 2.5 ПДР України, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
За вказаним епізодом дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП. 

Суд першої інстанції в обґрунтування висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП поклав:
- протоколи про адміністративні правопорушення ЕПР1 № 661834, 661854 від 09.05.2026, що складені уповноваженим суб`єктом та в яких викладені обставини вчинення інкримінованих правопорушень; 
- рапорт працівника поліції щодо обставин виявлення правопорушень, складення протоколів за ст. ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, рапорт містить пояснення похибки часу на реєстаторі патрульного автомобілю, на якому зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; 
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд до медичного закладу, згідно змісту яких огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою від нього ОСОБА_1 ;
- відеозаписи з місця події (з відео-реєстратора патрульного автомобілю та бодікамери), на яких зафіксовано факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , при цьому ОСОБА_1 тривалий час ігнорував вимогу працівника поліції щодо зупинки транспортного засобу, подану звуковим та світловим сигналом службового автомобілю поліції, словесною вимогою щодо зупинки автомобілю ИЖ, намагався втекти. Після зупинки транспортного засобу, під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , в нього виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, частина з яких є очевидною за змістом відеозапису (порушена мова, координація рухів, поведінка, що не відповідала обстановці у ОСОБА_1 ). 
Суд першої інстанції дослідивши матеріали відеозапису встановив, як ОСОБА_1 вийшов з водійського місця автомобілю ИЖ, що щойно зупинився, будучи переслідуваним патрульним автомобілем (22:39).
На вимогу ОСОБА_1 працівники поліції надали для огляду свої посвідчення працівників Криворізького ВРПП (22:40, 22:41).
ОСОБА_1 на відеозапису вказав, що не зупинявся на вимогу працівника поліції, тому що «не хочу зупинятися» (22:41, 22:58:11), «легко» керує без посвідчення (22:43). Вказав, що «гуляли в Кіровці 9 травня», «його здали» (а.с. 23:09). Намагався врегулювати питання, пояснюючи, що «Ми по бур`янах проїхали» (23:11).
ОСОБА_1 роз`яснено його процесуальні права (22:57), неодноразово висловлено вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі (22:43:30, 22:45, 22:52, 22:53, 22:55:45), на що ОСОБА_1 пред`являв безпідставні вимоги поліцейським, намагався заперечувати факт керування транспортним засобом (22:43), вказував, що ніби він вийшов з двору, при цьому вказував: «їжджу без прав легко», «не зупинився, бо не хотів» (21:55), проявляв поведінку, що не відповідала обстановці, безпідставно висловлювався грубо нецензурною лайкою, а в подальшому пропонував поліцейським вирішити питання іншим чином. Вважав свої дії допустимими, оскільки їхав додому після гуляння, по своїй вулиці. ОСОБА_1 неодноразово було висловлено вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився (22:55) постійно проявляв поведінку, що явно свідчила про ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння (22:43, 22:45, 22:52, 22:53). Поліцейський роз`яснив, що дана поведінка буде розцінена, як ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння (22:53, 23:01), але ОСОБА_1 своєї позиції не змінив, ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння.
За висновком суду першої інстанції, вказаний вище відеозапис спростовує доводи сторони захисту щодо недоведеності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , підтверджує невиконання ним вимоги працівників поліції щодо зупинки, адже сукупність відеозаписів з патрульного автомобілю (яка має місце похибку часу, що обґрунтовано в рапорті поліцейського) та нагрудних відеокамер поліцейських, підтверджують, що саме автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 переслідувався патрульним автомобілем, а вимога про зупинку його автомобіля подавалася як звуковими, так і світловими сигналами. ОСОБА_1 вийшов з місця водія одразу після зупинки автомобілю, пояснив що не зупинявся, «бо не хотів».
За висновком суду першої інстанції матеріали відеозапису спростовують доводи захисту щодо того, що працівники поліції не представилися, адже на «прохання» ОСОБА_1 було надано для огляду посвідчення поліцейських (22:43, 23:06). Неспроможними є доводи сторони захисту щодо тиску працівників поліції, їх неправомірних дій та упередженості щодо ОСОБА_1 , адже дані відеозаписи свідчать, що саме поведінка водія ОСОБА_1 , з самого початку спілкування з працівниками поліції була неадекватною, супроводжувалася нецензурною лексикою, образами відносно поліцейських, та навіть штовханням працівників поліції, киданням у них взуття, намагаючись залишити місце події та уникнути складення матеріалів за фактом виявлених порушень, у зв`язку з чим працівники поліції змушені були вживати заходи реагування. 
Суд першої інстанції також відкинув доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, як безпідставні, наголосивши, що однією з функцій поліції є попередження та припинення порушень ПДР України. В даному випадку працівник поліції повідомив, що при патрулюванні отримано повідомлення про керування транспортним засобом водієм у стані алкогольного сп`яніння (23:07), у зв`язку з чим було висловлено вимогу про зупинку, але ОСОБА_1 почав вчиняти інше правопорушення на транспорті – не виконувати вимогу поліції про зупинку, що вимагало від працівників поліції реагування, переслідування автомобілю та складення відповідних матеріалів за фактами порушень на транспорті.
Також суд першої інстанції не прийняв твердження сторони захисту про нібито відсутність ознак алкогольного сп`яніння, що продемонстрована поведінка ОСОБА_1 є проявом хвилювання, віку, страху, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються даними відеозаписів, згідно яких ОСОБА_1 проявляв невідповідну поведінку одразу після зупинки, його мова була невиразною, а хода хитка, що зафіксовано на відеозаписах. Він підтвердив той факт, що «гуляв 9 травня в Кіровці», його обурювало те, що його хтось «здав» (23:09), свій вчинок критично не оцінював, оскільки їхав додому, а працівники поліції стояли не в тому місці.
Суд першої інстанції також вважав, що відеозапис спростовує доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, оскільки він не лише сказав, що огляд проходити не буде (22:55:45), а й послідовно проявляв поведінку, що явно свідчила про ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, хоча поліцейський чітко повідомив, що така поведінка буде розцінена ним як ухилення від проходження огляду та матиме наслідком складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Суд першої інстанції встановив, що на відеозапису о 22:52хв. ОСОБА_1 сказав, що пройде огляд на місці події, але при цьому намагався піти з місця події, переміститися до свого подвір`я, поліцейський приніс технічний прилад для огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події, але ОСОБА_1 проявляв поведінку, що явно свідчила про ухилення від огляду, ображав поліцейських, а потім сказав, що не буде проходити огляд (22:55). 
Суд першої інстанції вважав доводи сторони захисту безпідставними, спростованими сукупністю доказів по справі, які спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене та є обраною формою захисту. 
Суд першої інстанції дослідивши та оцінивши сукупність наведених доказів, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також складу правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП за ознаками невиконання водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу. 
Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст, 122-2 ,ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та всебічності судового розгляду, постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, вважає їх неспроможними та такими, що спростовуються дослідженою та оціненою сукупністю доказів.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджено матеріалами відеозапису, які не викликають сумніву у своїй достовірності та беззаперечно підтверджують, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, під`їхавши до подвір`я, намагався зайти до території двору, при спробі працівника поліції перешкодити у цьому, впав та почав кричати що його нібито б`ють. 

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника, що працівник поліції не представились та не повідомили причину зупинки транспортного засобу є неспроможними та спростовуються відеозаписом, на якому працівники поліції одразу на вимогу ОСОБА_1 надав своє службове посвідчення, та під час спілкування повідомив в причину зупинки – наявність відомостей про ймовірне перебування водія у стані сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника, що на відеозапису не зафіксовано, як працівники поліції наздоганяють саме автомобіль ІЖ з номерним знаком НОМЕР_1 , є також неспроможними, оскільки відеозапис беззаперечно підтверджує факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 та не викликає сумніву у своєї достовірності.  

Доводи апеляційної скарги захисника, що працівники поліції повалили ОСОБА_1 на землю, та протягом чотирьох хвилин притискали його до землі, та ОСОБА_1 - людина похилого віку, злякався їх, а також сильно забився, також неспроможними, оскільки відповідно до відеозапису, падіння ОСОБА_3 викликано його особистими діями, які виразилися у спробі подолати опір працівника поліції, який намагався запобігти ОСОБА_1 сховатися у подвір`ї після висловленої вимоги зупинки транспортного засобу. 
Щодо доводів про те, що ОСОБА_1 забився, то вони нічим не підтверджені, та такі дії ОСОБА_1 є проявом його особистої неналежної поведінки у ситуації.я кА склалася. Крім того на відеозапису видно хитку ходу ОСОБА_1 , та порушення мови, що може свідчити про його перебування у стані алкогольного сп`яніння. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, проте працівник поліції вирішили, що він відмовився віл огляду на стан сп`яніння, також не мають під собою підґрунтя, оскільки запропонований для продуття газоаналізатор ОСОБА_1 на продув, що підтверджено відеозаписом. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд першої інстанції навів переконливі мотиви щодо встановлення факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом. 

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанову із закриттям провадження у справі щодо  ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, постанова суджу першої інстанції є законним, обґрунтованим, та справедливим судовим рішенням. 

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Шульги Дар`ї Володимирівни на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.07.2026р., якою  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та із застосуванням ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.07.2026р., якою  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та із застосуванням ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя