Справа №303/7340/26
3/303/1490/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року      м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Гейруш В.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, 
- за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

в с т а н о в и в:
Інспектором СРПП ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції Коханом М. складено адміністративний протокол серії ЕПР1 №747783 відносно ОСОБА_1 про те, що він о 10 год. 30 хв. 17.08.2026, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Європейській, 117 в селищі Чинадійово Мукачівського району Закарпатської області не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху та скоїв наїзд на собаку. В результаті ДТП автомобіль механічно пошкоджено.
В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що близько 10 год. 30 хв. 17.08.2026 він керував автомобілем марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Європейській, 117 в селищі Чинадійово Мукачівського району, рухаючись зі швидкістю приблизно 30 км/год. В цей час з відчинених воріт дворогосподарства на проїзну частину дороги раптово вибігла собака безпосередньо перед його автомобілем, у зв`язку з чим він не мав ніякої можливості зреагувати на неочікуваний рух тварини.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Беран М.І. подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, мотивоване тим, що 17.08.2026 року ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по вул. Європейській у селищі Чинадієво Мукачівського району Закарпатської області із швидкістю близько 25-30 км/год. Раптово для нього з воріт будинку № 117, розташованого по вказаній вулиці, на проїжджу частину безпосередньо перед його автомобілем вискочив собака, який «по рефлексу» кинувся на колесо автомобіля. Відповідно до п. 1.10 ПДР України, перешкода для руху - це, зокрема, об`єкт, який рухається і змушує водія знижувати швидкість або маневрувати. Поява собаки на дорозі була для ОСОБА_1 абсолютно раптовою та непередбачуваною перешкодою. Працівники поліції формально зазначили у протоколі про порушення ним п. 12.3 ПДР України, проте, згідно з вимогами цього пункту, водій зобов`язаний вжити заходів для зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу з моменту виявлення перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити. Оскільки тварина вибігла стрімко з-за меж видимості (з воріт), ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути наїзду та запобігти ДТП, зважаючи на миттєвість події, а тому його вини у створенні аварійної ситуації немає. Окрім того, відповідно до ст. 180 ЦК України тварини є об`єктом цивільних прав (майном). Згідно з вимогами ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» та п. 7.7 ПДР України, власник тварини зобов`язаний утримувати її таким чином, щоб виключити її самовільний вихід на проїжджу частину та не залишати без нагляду. Таким чином, ДТП сталася виключно внаслідок протиправної бездіяльності власника собаки, який не забезпечив належного утримання тварини. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника Берана М.І., дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд приходить до слідуючого висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП виражається у порушенні учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). 
Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за ст. 124 КУпАП необхідно встановити не лише факт пошкодження транспортного засобу, а й конкретне порушення особою вимог Правил дорожнього руху, її вину у такому порушенні та причиннипй зв`язок між допущеним порушенням і наслідками у вигляді пошкодження майна.
Згідно п. 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
З аналізу наведеного положення ПДР України вбачається, що обов`язок водія вжити заходів для зменшення швидкості виникає саме з моменту виявлення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити.
Сам по собі факт наїзду транспортного засобу на тварину не свідчить про порушення ОСОБА_1 , вимог п. 12.3 ПДР України, оскільки для встановлення такого порушення необхідно зясувати, чи мав водій обєктивну можливість своєчасно виявити перешкоду та вжити заходів для запобігання наїзду. 
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом та наїзду на собаку, однак зазначає, що рухався зі швидкістю близько 25-30 км/год., а собака раптово вибіг на проїзну частину з території будинку № 117 безпосередньо перед автомобілем. При цьому доказів того, що ОСОБА_1 рухався з перевищенням установленої швидкості, не врахував дорожню обстановку або мав можливість завчасно виявити собаку як перешкоду та шляхом зниження швидкості або зупинки уникнути наїзду, матеріали справи не містять.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №747783 додано схему ДТП від 17.08.2026 та письмові пояснення ОСОБА_1 .
Таким чином, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3 ПДР України, а також дозволяють стверджувати про наявність причинного зв`язку між таким порушенням та пошкодженням транспортного засобу.
З вищенаведеного вбачається, що працівниками поліції не вжито всіх необхідних заходів для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, що позбавляє суд можливості дійти обґрунтованого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 .
Інші докази, які б стверджували наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні. За таких обставин, доказів на підтвердження обставин порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 12.3 ПДР, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.
Саме по собі складання адміністративного протоколу, за відсутності інших доказів на підтвердження винуватості особи, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.
З урахуванням викладеного, обставин встановлених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що зазначені в протоколі обставини події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не знаходять свого підтвердження матеріалами про адміністративне правопорушення, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п.1 ст. 247, ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя 
п о с т а н о в и в : 

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Мукачівського  
міськрайонного суду        В.Б.Гейруш