Справа № 559/692/26 
Провадження № 2/559/1064/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2026 року місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №9381738 у вигляді електронного документа у відповідності до ст.11, ст.12 ЗУ "Про електронну комерцію", який підписаний відповідачем електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 10100 грн. шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти зі сплатою процентів за користування кредитом та інших штрафних санкцій, передбачених Договором, а відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом у терміни, встановлені Договором. П.7.1.Договору визначено, що даний договір набує чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу коштів на картковий рахунок позичальника та діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків.
28.05.2024 між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №106-МЛ, за яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статуту нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників визначених в реєстрі, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №9381738  від 14.12.2023. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісію та проценти за користування кредитом у строк встановлений договором. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 30511,67 грн., яка складається з наступного: 8080 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21421,67 грн. - заборгованість за відсотками, 1010 грн. - заборгованість за комісією, яку і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі.
Ухвалою судді від 03.03.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. 
Ухвалою суду від 24.03.2026 витребувано докази у банку, які надійшли на адресу суду 10.04.2026.
Представник позивача у позові просив розглянути справу в його відсутність, заперечень проти ухвалення заочного рішення не заявляв.
Представник відповідача адвокат Рідченко М.В. 15.05.2026 подала заяву, згідно якої відповідач визнає позовні вимоги за кредитним договором у повному обсязі, та не заперечує проти їх задоволення. Заперечує лише щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн., вважає її значно завищеною і необгрунтованою, враховуючи категорію, складність справи, а також кількість справ даної категорії, які знаходилися у провадженні представника позивача, що не потребувало значного часу на написання позову, тому просить суд визначити розумний та відповідний розмір грошового відшкодування та витрат на професійну правничу допомогу. Окрім того, наразі відповідачка перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як тимчасово не працює, а також є особою з інвалідністю 3 групи, тому просить суд розстрочити сплату стягнутої з неї заборгованості на 12 місяців рівними платежами.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Головуючий суддя перебував у планових відпустках з 13.04.2026 по 17.04.2026 та з 15.06.2026 по 15.07.2026 включно.
Датою ухвалення рішення у даній справі є 03.08.2026, тобто дата складання повного тексту рішення.
Судом встановлено, що 14.12.2023 між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №9381738 у вигляді електронного документа у відповідності до ст.11, ст.12, ЗУ "Про електронну комерцію". Відповідно до умов договору товариство зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 10100 грн. строком на 105 днів, з 14.12.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів і завершується 29.12.2023, поточний період - 90 днів, що настає з наступного дня по завершенню пільгового періоду і закінчується 28.03.2024 (п.1.3, п.1.3.1, п.1.3.2 Договору). Згідно з п.1.5. Договору орієнтована загальна вартість кредиту за увесь строк його користування складає 45424,75 грн. Комісія за надання кредиту складає 1010 грн., яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово, в момент його видачі. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 1,65 % та складають 2499,75 грн., а протягом поточного періоду - за ставкою 3,5% від фактичного залишку кредиту та складають 31815 грн. (п.1.5.2, п.1.5.3 Договору). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок карти НОМЕР_4 (п.2.1. Договору). У п.2.3.Договору передбачена пролонгація договору та умови її здійснення (а.с.5-10).
У Додатку №1 до Договору №9381738 сторони погодили та підписали графік платежів, у якому визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту включно із кількістю платежів, їх розміром (а.с.11).
Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Крім того, в матеріалах справи міститься заява на отримання кредиту та Анкета-заява на кредит у яких містяться персональні дані позичальника, основні умови кредитування, що свідчить проте, що відповідач особисто та свідомо підписала кредитні документи та погодилася на виконання умов Договору (а.с.11 зворот, 13).
Ідентифікація позичальника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснена первісним кредитором ТОВ "Мілоан". Договір підписаний позичальником із застосуванням електроннного підпису одноразовим ідентифікатором 698868, який надісланий на номер його мобільного телефону, що підтверджується довідкою ТОВ "Мілоан» від 10.09.2025 (а.с.12 зворот).
ОСОБА_1 отримала грошові кошти в сумі 10100 грн. 14.12.2023 шляхом їх перерахунку на картку Visa414949*62, що підтверджується платіжним дорученням 117700041, тобто ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит виконало (а.с.14).
Згідно довідки, наданої АТ КБ «Приват Банк» від 10.04.2026 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , на дану банківську картку за період з 14.12.2023 по 21.12.2023 було успішно зараховано грошові кошти у розмірі 10100 грн. (а.с.49).
Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення за Договором №9381738 наданої ТОВ «Мілоан» вбачається, що нарахування процентів первісним кредитором здійснено згідно умов Договору із врахуванням пролонгації договору (а.с.14 зворот-15).
Також, судом встановлено, що 28.05.2024 між ТзОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №106-МЛ, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.16 зворот -21).
Додатковою угодою №1 від 04.02.2025 до Договору №106-МЛ сторони внесли зміни в додаток №1 до Договору - форму реєстру боржників та виклали його в новій редакції (а.с.25 зворот-26).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників від 28.05.2024, підтверджує факт переходу від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги заборгованості щодо боржників в кількості 3412 на загальну суму заборгованості 53997539,38 грн., який є невід`ємною частиною Договору факторингу. За відступлення права вимоги згідно договору факторингу №106-МЛ від 28.05.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило грошові кошти у розмірі 2162236, 36 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2258 від 28.05.2024 (а.с.26-27 зворот).
Відповідно до Витягу реєстру боржників до Договору факторингу №106-МЛ, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги і до відповідачки ОСОБА_1 в сумі 30511,67 грн. (а.с.28).
Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором №9381738 від 14.12.2023, наданого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», станом на 12.02.2026 заборгованість ОСОБА_1 не погашена та складає 30511,67 грн., яка складається з наступного: 8080 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21421,67грн. - заборгованість за відсотками, 1010 грн. - заборгованість за комісією (а.с.16).
З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідачки була надіслана претензія, згідно якої останню було повідомлено про заміну кредитодавця згідно Договору про відступлення прав вимоги №106-МЛ та про обов`язок ОСОБА_1 погасити кредитну заборгованість, однак дана претензія залишилася не виконана (а.с. 28 зворот).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.  Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштамиборжник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц).
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову.
Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Так як передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може розстрочити виконання рішення.
Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує, що за змістом вказаної статті цивільного процесуального закону суд може розстрочити виконання рішення лише за наявності обставин, що утруднюють його виконання, і вважає, що доводи відповідачки про її скрутний майновий стан, підтверджують надані нею фактичні дані.
Сукупність перелічених обставин, що мають істотне значення для вирішення заяви, суд визнає за винятковий випадок, такий, що дає можливість для розстрочки виконання рішення.
Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд робить висновок, що 14.12.2023 виникли договірні відносини між первісним кредитором ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору про споживчий кредит №9381738. ОСОБА_1 , будучи вільною в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодилася, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Кредитний договір було укладено в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 10100 грн., і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до відповідача і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Розрахунок заборгованості наданий позивачем відповідає умовам договору та строку його дії, з урахуванням часткового виконання відповідачем грошових зобов`язань та прогонгацією договору. Окрім того, згідно позиції Верховного Суду України, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості за Договором №9381738, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Враховуючи, що відповідач позов визнає в повному обсязі, тому позовні вимоги суд задовольняє.
Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 щодо розстрочки заборгованості, суд враховує скрутний майновий стан відповідачки, яка на сьогоднійшій день не працює, є особою з інвалідністю 3 групи та не в змозі відразу сплати повну суму боргу, тому суд вирішив розстрочити виконання рішення на дванадцять місяців. Такий строк розстрочення виконання рішення суду забезпечить баланс між захистом прав позивача та майновою відповідальністю відповідача з врахуванням його життєвої ситуації. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що понесені ТОВ ФК «Кредит-Капітал" витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025; Актом №Д/16759 наданих послуг правової допомоги від 12.02.2026; Детальним описом наданих послуг до Акту №Д/16759; Ордером на надання правничої допомоги (а.с.31-33).
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Важливими є також висновки викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12- 171гс19). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи викладне, а також заперечення відповідача що розміру витрат на правову допомогу, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн, з урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме: критерію реальності наданих адвокатських послуг, конкретних обставин справи, ціни позову, складності справи та обґрунтованості таких витрат, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також критерію розумності їхнього розміру.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як передбачено ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн. Враховуючи, що в підсумку відповідачка позов визнав до початку розгляду справи по суті, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України стягненню з неї на користь позивача підлягають 50% судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а 50% судового збору необхідно повернути позивачу з Державного бюджету України.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №9381738 від 14.12.2023 в розмірі 30511 (тридцять тисяч п`ятсот одинадцять) гривень 67 копійок.
Розстрочити виконання рішення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №9381738 від 14.12.2023 на дванадцять місяців із щомісячною виплатою ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2542 (дві тисячі п`ятсот сорок дві) гривні 65 копійок починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 50% сплаченого судового збору, що становить 1331,20 грн. та судові витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн., а разом 5331 ( п`ять тисяч триста тридцять одну) гривню 20 копійок
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 50% від сплаченого судового збору в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок згідно платіжної інструкції №11582 від 18.02.2026.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено 03.08.2026.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місце реєстрації: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1 корпус 28, 3-й поверх.
Представник позивача: АО "Апологет", код ЄДРПОУ41557199, адвокат Усенко Михайло Ігорович, електронна адреса: електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.М.Томілін