Справа № 645/2589/26
Провадження № 2/645/2344/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

07 липня 2026 року м. Харків 

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судових засідань – Пастушенко К.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить суд: визнати поважною причину пропуску строку прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 та визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті його дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відрилась спадщина на 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та що належала померлому. Після смерті ОСОБА_3 єдиною спадкоємицею була його рідна сестра (мати позивача) ОСОБА_1 , яка мала займатися оформленням спадкових прав. Натомість вона після повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України виїхала за кордон та залишилась там проживати. В кінці серпня 2025 року позивач вирішив померлому дяді встановити пам`ятник на могилу, та з метою реалізації своїх планів позивач пішов до дому померлого вибрати фотокартку. Розбираючи речі та папери, переглядаючи старі фотографії у будинку померлого ОСОБА_1 випадково знайшов заповіт. Заповіт був складений 21 квітня 2021 року, посвідчений державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори, та згідно якого на випадок смерті ОСОБА_3 зробив таке розпорядження: усе належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті заповідав ОСОБА_1 . Повернувшись додому ОСОБА_1 через соціальні мережі написав матері та вона йому повідомила, що не вчиняла і не планує вчиняти жодних дій щодо оформлення спадщини після смерті брата. Протягом шести місяців позивач, як племінник не подавав заяву про прийняття спадщини, тому що вважав, що саме його мати прийняла спадщину, тому ніяких дій здійснював. Про всі ці обставини позивачу стало відомо тільки у 2025 році, коли він дізнався про те, що дядя залишив йому заповіт, тобто поза межами строку, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України. Такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, а тому строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважної причини. 03.11.2025 року позивач звернувся до П`ятої Харківської міської нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Того ж дня було відкрито спадкову справу до майна померлого ОСОБА_3 , про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, оскільки ОСОБА_1 пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Із заявами про прийняття спадщини, відмову від спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини після померлого ніхто не звертався, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та постановою П`ятої Харківської державної нотаріальної контори. За зазначеними обставинами спадкоємицею другої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його рідна сестра ОСОБА_1 , яка спадщину не прийняла. У свою чергу, ОСОБА_1 є спадкоємцем п`ятої черги за законом та спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців немає. Наявність зазначених обставин свідчить про те, що у позивача були поважні причини, щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 30.03.2026 р. відкрито загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 22.04.2026 р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 20.05.2026 р. закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з`явився повторно, був повідомлений про дату, час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, у межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 виданого відділом ВДРАЦС Московського району м.Харкова 17.06.1974.
Батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , також є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00057209412 від 19.03.2026.
Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00057208961 від 19.03.2026, ОСОБА_2 внаслідок укладення шлюбу 18.10.1975 року з ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».
Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 є рідними братом та сестрою.
ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 (позивач по справі), матір`ю якого є ОСОБА_1 , про що 20.09.1979 в книзі записів актів громадянського стану про народження Палацом новонароджених зроблено відповідний запис за №10643, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 20.09.1979 року.
Таким чином, ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_3 , оскільки є сином його рідної сестри.
Згідно заповіту від 21.04.2021, посвідченому державним нотаріусом П`ятої Харківсьокї державної нотаріальної контори Стрельниковим А.С. за р.№2-81, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: усе належне майно на день смерті заповідає ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу з Державно реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 125484330 від 29.05.2018, власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер у м. Харкові, про що 21.04.2022 виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області складено актовий запис №235, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 21.04.2022.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи П`ятої Харківської державної нотаріальної контори №300П/2025, номер у спадковому реєстрі: 74814442, наданої на виконання ухвали суду, позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого дядька ОСОБА_3 03.11.2025. Інших осіб, які звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 – немає. На час смерті з іншими спадкоємцями не проживав, інших спадкоємців за законом або заповітом не має, оскільки батьки ОСОБА_3 – померли, у шлюбі він не перебував, дітей не мав, що перевірено та підтверджено витягами з реєстру актів цивільного стану, зробленими державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Стрельниковим А.С. 
Згідно інформаційної довідки з реєстру територіальної громади м. Харкова від 03.11.2025, адресою реєстрації місця проживання позивача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 .
Відповідно до інформаційної довідки з реєстру територіальної громади м.Харкова від 03.11.2025, адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_3 станом на дату смерті є: АДРЕСА_1 .
Таким чином, позивач ОСОБА_1 станом на дату відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 не був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою, інших доказів, які свідчать про фактичне прийняття спадщини (постійного проживання зі спадкодавцем на час смерті) позивачем нотаріусу не надано. При цьому строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 сплив 12.10.2022. З цих причин постановою від 25.11.2025 державний нотаріус П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Стрельников А.С. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно після смерті ОСОБА_3 . 
Спадкоємцем другої черги за законом могла б бути мати позивача – ОСОБА_1 , однак остання до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не звернулася протягом строку для прийняття спадщини, за однією адресою за спадкодавцем на час смерті зареєстрована не була, що підтверджується матеріалами спадкової справи№300П/2025.
Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
В силу ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.
Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). 
Положеннями ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
У п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.
ОСОБА_1 , звертаючись до суду із цим позовом зазначив, що про наявність заповіту ОСОБА_3 раніше 2025 року йому було невідомо, він дізнався про наявність заповіту, коли випадково його знайшов у документах померлого, при цьому позивач знав, що спадкоємців першої черги немає, спадкоємцем другої черги за законом є його мати - ОСОБА_1 , яка мала б прийняти та оформити спадщину за законом, однак вона поїхала за кордон, у зв`язку з воєнним станом в Україні та з заявами про прийняття спадщини після смерті свого брата до нотаріуса не зверталася. 
Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Статтею 1265 ЦК України передбачено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Загальновідомим є факт, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час.
Отже, судом встановлено, що смерть спадкодавця ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час дії воєнного стану. Позивач ОСОБА_1 був необізнаний про наявність заповіту ОСОБА_3 на його користь, а дізнався про наявність вказаного заповіту лише у серпні 2025 року, коли вирішив встановити пам`ятник на могилі свого дядька ОСОБА_3 (що підтверджує товарний чек на пам`ятник від 26.09.2025), тобто після спливу 6 місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому позивачу достеменно було відомо, що є спадкоємець за законом другої черги спадкування, його мати – ОСОБА_1 . 
Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.
За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.
Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.
Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача.
Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.
Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно.
Водночас прийняття спадщини є правом, а не обов`язком спадкоємця, який, відмовляючись від прийняття спадщини, не порушує свободи заповіту, а діє у власних інтересах.
Вирішення питання щодо прийняття чи відмови у прийнятті спадщини, за загальним правилом, є безумовним правом спадкоємця, яке він реалізовує на власний розсуд.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) виснувала, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з його (спадкоємця) незнанням про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування.
З огляду на викладене, об`єктивними обставинами поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини в даному випадку суд визнає те, що позивач ОСОБА_1 не знав про своє право на спадкування за заповітом, тому з незалежних від нього причин не вчиняв юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям ним певних прав, що випливають зі спадкування.
Вказані обставини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою пропуск строку для прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Суд враховує, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц.
Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.
Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.
Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач надав належні та допустимі докази поважності пропущеного строку для прийняття спадщини.
Доказів на спростування вказано стороною відповідача подано не було.
Суд роз`яснює позивачу, що на підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280-283 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов  ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 ) додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті дядька ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегля д - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.  
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП  НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;
відповідач - Харківська міська рада, код ЄДРПОУ 04059243, місцезнаходження: 61003, м. Харків, майдан Конституції, 7.
Повний текст рішення складено 17.07.2026 р.

Суддя       Г. С. Шевченко