Справа № 157/1051/26
Провадження №1-кп/157/155/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області
в складі головуючого – судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12026030530000186 від 08.05.2026 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осівці, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність постанови Камінь-Каширського районного суду від 13 січня 2026 року, яка набрала законної сили, та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом, чим ухилявся від виконання постанови Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 13 січня 2026 року у справі №157/1945/25, при наступних обставинах. 
Так, ОСОБА_4 діючи умисно, з прямим умислом, направленим на умисне невиконання рішення суду, з мотивів зневажливого ставлення до діючого законодавства України та авторитету органів судової влади України, ігноруючи постанову Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 13 січня 2026 року у справі №157/1945/25 у частині позбавлення права керування транспортними засобами та маючи на меті не виконувати вказане судове рішення, хоча він мав можливість його виконати, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, в порушення вимог ст. 129 Конституції України, згідно з якою суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання, 07 травня 2026 року о 13 годині 19 хвилин на вулиці Шевченка в м. Камінь-Каширський Волинської області керував автомобілем марки «Opel», реєстраційний номер якого НОМЕР_1 , де був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Показав, що керував транспортним засобом, оскільки треба було везти дружину в лікарню, проте визнав, що ситуація критичною не була і була можливість викликати швидку допомогу. Про винесену щодо нього постанову суду, якою його позбавлено права керування, він знав. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, суд переконався, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують його особу.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України. 
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний нетяжкий злочин.
Разом із тим, суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем проживання, а також те, що до кримінальної відповідальності він притягується не вперше.
Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, обставини його скоєння, особу винного, який свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро покаявся, його критичне ставлення до своїх дій, суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу суд не вбачає.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не вживалися.
Керуючись статтями 349, 368, 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України. 

Головуючий 	  	ОСОБА_1