Справа № 375/1248/26
Провадження №  2/375/1061/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Банах-Кокус О.В.,
за участю секретаря судового засідання Киричок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області, в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У травні 2026 року через систему «Електронний суд» представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») - Столітній М.М. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 112409,86 грн, а також судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 6 лютого 2025 року між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір № 5299939 про надання коштів на умовах споживчого кредиту на суму 35000,00 грн, строк кредиту 360 днів з 6 лютого 2025 року або 7 лютого 2025 року. 
Первісний кредитор свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредит у сумі 35000,00 грн шляхом перерахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .
28 листопада 2025 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 28/11/2025 за плату відступило право грошової вимоги до відповідача на користь Позивача - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».
Позивач стверджує, що станом на дату подання позову відповідач має заборгованість за Договором, яка складає 112409,86 грн, з них: заборговність по тілу кредиту - 29710,61 грн, заборгованість по процентам - 64353,00 грн, нараховані проценти позивачем за 65 календарних днів - 18346,25 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. 
Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників
Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 3 червня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
29 червня 2026 року через систему «Електонний суд» від представника відповідача - адвоката Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за нарахованими процентами ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 65 календарних днів.
6 липня 2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У позовних вимогах просив проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».
У судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. 
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Стислий виклад позиції інших учасників справи
Від представника відповідача - адвоката Зачепіло З.Я. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовний вимог в частині стягнення суми заборгованості за нарахованими процентами ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 65 календарних днів, обгрунтувавши наступним.
З розрахунку заборгованості первісного кредитора вбачається, що ТОВ «Лінеура Україна» припинило нарахування процентів 28 листопада 2025 року. Таким чином, на момент укладення Договору факторингу № 28/11/2025 від 28 листопада 2025 року, право на нарахування подальших відсотків у первісного кредитора фактично було припинено або, щонайменше, не реалізовувалося. Оскільки Договором факторингу № 28/11/2025 від 28 листопада 2025 року не було передбачено відновлення або поновлення права ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» на нарахування відсотків, яке фактично було припинено ТОВ «Лінеура Україна», а законом такого положення не передбачено, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» не мало законних підстав для подальшого нарахування відсотків за Договором № 5299939 від 6 лютого 2025 року після укладення Договору факторингу. ОСОБА_1 вважає нарахування процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 65 календарних днів після укладення Договору факторингу у сумі 18346,25 грн, безпідставним та не відповідає положенням чинного законодавства, тому не підлягає задоволенню.
Також представник відповідача вважає суму коштів у розмірі 10000,00 грн за надання правової допомоги, завищенною, неспівмірною із складністю справи, та підлягає зменшенню до 500,00 грн. Так, як із сайту Судова влада України вбачається, що представник позивача Столітній М.М., неодноразово представляв ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у судових процесах у подібних правовідносинах, а саме стягнення заборгованості за кредитним договором, предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, тому для підготовки правової позиції у справі та написання позовної заяви представником не витрачено багато часу. Верховний Суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: «чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини».
У відповіді на відзив представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, обгрунтувавши наступним.
Зокрема, звертає увагу на пункт 1.1. Договору факторингу №28/11/2025 від 28 листопада 2025 року, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. 
Відповідно до пункту 1.3 Договору № 5299939 строк кредиту 360 днів: з 06.02.2025 року по 01.02.2026 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 28 листопада 2025 року № 28/11/2025, строк дії Договору № 5299939 від 6 лютого 2025 року не закінчився. 
А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 29 листопада 2025 року по 1 лютого 2026 року (65 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 18346,25 грн. Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.
Зазначає, що відповідно до роз`яснення пункту 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.

Встановлені судом фактичні обставини справи
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що 6 лютого 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено Договір № 5299939 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Основні умови Договору: сума кредиту 35000,00 грн (п. 1.2.); строк кредиту: 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів (п. 1.3.); сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 06.02.2025 або 07.02.025 (п. 2.2); стандартна процентна ставка: 0,95% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. цього Договору (п. 1.4.1.); кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 (п. 2.1).
Договір укладено в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІКС) Первісного кредитора, шляхом введення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 16154.
Первісний кредитор свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредит у сумі 35000,00 грн шляхом перерахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК» від 1 грудня 2025 року № 20251201-1899. Де зказано, що на платіжну картку клієнта 5457082291515687: 06.02.2025 о 19:46:09 відбулось зарахування на суму 35000,00 грн, призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ5457082291515687. 
Згідно із Розрахунком заборгованості за договором № 5299939 від 6 лютого 2026 року сформованого ТОВ «Лінеура Україна» за період з 6 лютого 2025 року по 28 листопада 2025 року заборгованість по тілу кредиту складає 29710,61 грн, заборгованість по процентам - 64353,00 грн, штрафні санкції - 17500,00 грн.
Згідно з Розрахунком заборгованості за договором № 5299939 від 6 лютого 2026 року сформованого ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за період з 29 листопада 2025 року по 1 лютого 2026 року заборгованість по нарахованих відсотках за користування грошовими коштами становить 18346,25 грн (за 65 календарних днів).
У період з 6 лютого 2025 року по 28 листопада 2025 року відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 22509,51 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 5289,39 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 13720,12 грн.
28 листопада 2025 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 28/11/2025 за плату відступило право грошової вимоги до відповідача на користь Позивача - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».
Відповідно до Реєстру боржників 28 листопада 2025 року Додатку № 1 до Договору Факторингу № 28/11/2025 та платіжної інструкції від 28 листопада 2025 року № 7705, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором № 5299939 від 6 лютого 2026 року.
Отже, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 5299939 від 6 лютого 2026 року.
13 травня 2025 року ТОВ «Лінеура Україна» надіслало ОСОБА_1  повідомлення про відступлення права вимоги за договором № 5299939 від 6 лютого 2026 року до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».
Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до Позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», ані на рахунки первісного кредитора.
На виконання ухвали суду про витребування доказів від 3 червня 2026 року АТ КБ «ПриватБанк» листом від 19 червня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260618/103765-БТ повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . 
На платіжну картку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) було зараховано кошти у сумі 35000,00 грн 06.02.2025. 
Згідно рішення № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст України» від 25 листопада 2024 року, позивач змінив найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Доказів погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором  № 5299939 від 6 лютого 2026 року у розмірі 112409,86 грн, з них: заборговність по тілу кредиту - 29710,61 грн, заборгованість по процентам - 64353,00 грн, нараховані проценти позивачем за 65 календарних днів - 18346,25 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. 

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Будь-який вид договору, який укладається на підставі цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, згідно статтей 205, 207 ЦК України.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.202 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.
Відповідно ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, частина 12 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію».
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору, згідно пункту 6 частини 1 статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію».
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки до укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У частині 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (стаття 525 ЦК України).
Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частинами 1 та 2 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Відповідно до статті 514, частини 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, позивач правомірно набув права вимоги до відповідача щодо виконання ним зобов`язання наведеним кредитним договором.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 договору № 5299939 від 6 лютого 2025 року та подальшим укладенням договору факторингу № 28/11/2025 від 28 листопада 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», за яким право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором.
Отже, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення ним зобов`язань щодо їх повернення, а тому підлягають до задоволення вимоги позивача.
Суд не погоджується з твердженням представника відповідача, що ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» не мало законних підстав для подальшого нарахування відсотків за Договором № 5299939 від 6 лютого 2025 року після укладення Договору факторингу, оскільки пунктом 1.1. Договору факторингу №28/11/2025 від 28 листопада 2025 року, передбачено, що за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. 
Новий кредитор - позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» склав свій розрахунок заборгованості за Договором № 5299939 у відношенні боржника ОСОБА_1 та донарахував щоденні процентина на суму кредиту (29710,61 грн) за ставкою 0,95 % в день. За цим розрахунком нараховані позивачем проценти за період з 29 листопада 2025 року по 1 лютого 2026 року склали суму 18346,25 грн.
За змістом статтей 1054, 1048, 1049 ЦК України та умов кредитного договору, строк повернення всієї суми кредиту та процентів за користування коштами настав 1 лютого 2026 року (360 днів від 6 лютого 2025 року) й саме до цього строку ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», як новий кредитор, що набув всіх прав та обов`язків в зобов`язанні на підставі договору факторингу від 28 листопада 2025 року, укладеного з ТОВ «Лінеура Україна», мало право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат
Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України).
За змістом частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до приписів частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн до матеріалів справи надано: договір про надання правничої допомоги №10/12/2024 від 10 грудня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М.; акт прийому-передачі виконаних робіт від 26 травня 2026 року (до договору про надання правничої №10/12/2024 від 10 грудня 2024 року); рахунок на оплату № 19809-26/05-2026 від 26 травня 2026 року у розмірі 10000,00 грн; заявку № 19809 від 27 квітня 2026 року на виконання доручення до договору №10/12/2024 від 10 грудня 2024 року; копію ордера на надання правничої допомоги серії АІ № 2212606 від 26 травня 2026 року;копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 виданого 18 вересня 2020 року.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Проаналізувавши справу на предмет її складності, враховуючи наявну сталу судову практику у таких спорах, встановлені судом обставини справи, кількість судових засідань, а також зміст та обсяг наданих адвокатом послуг і їх вартість, також, суд враховує, що дані матеріали подані в системі «Електронний суд», розгляд справи здійснювався за відсутності представника позивача, суд доходить переконання, що зазначений стороною позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн є необґрунтованим, оскільки такий не відповідає критерію реальності адвокатських послуг.
Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає обґрунтованим розміром витрати позивача на професійну правову допомогу, наданих у цій справі - 3000,00 грн (вивчення матеріалів справи і складання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості).
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, як передбачено статтею 4 ЗУ «Про судовий збір».
У силу приписів статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати на надання правової допомоги у розмірі 3000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263-265, 268, 274-289, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»:
- заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 5299939 від 6 лютого 2025 року у розмірі 112409 (сто дванадцять тисяч чотириста дев`ять) гривень 86 копійок;
- витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок;
- витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», ЄДРПОУ 44559822, адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 9 липня 2026 року.

Суддя      О.В. Банах-Кокус