Справа №676/1018/26
Номер провадження 2/676/2319/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючої судді - Швець О.Д.
з участю секретаря - Михайловської І.А.

розглянувши в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, Кам`янець-Подільський відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась з позовом до ТОВ «ВЕЛЛФІН», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, Кам`янець-Подільський відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрнунтування позовних вимог зазначає, що у грудні 2025 р. позивач дізналась, що 09.07.2021 р. постановою державного виконавця Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Урсаєвим Р.П. відкрито виконавче провадження № 66040864 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Грисюк О.В. № 51940 від 24.05.2021 р. про стягнення коштів в розмірі 46209 грн. Позивач зазначає, що у неї відсутні договірні зобов`язання з ТОВ ВЕЛЛФІН» і як наслідок будь-яка заборгованість перед ТОВ ВЕЛЛФІН». Вважає, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, так як вчинений на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що суперечить постанові Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172; виконавчий напис вчинений нотаріусом на підставі вимоги, яка не є безспірною. 
Просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. 24.05.2021 року за №51940 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №628695 від 12.11.2018 р. в сумі 46209,00 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати.
Рух справи.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 23 лютого 2026 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. 
В судове засідання представник ТОВ«ВЕЛЛФІН», не з`явився, про час та порядок розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов не подав.
В судове засідання державний виконавецьКам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не з`явився, про час та порядок розгляду справи повідомлений належним чином.
В судове засідання приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. не з`явилася, про час та порядок розгляду справи повідомлена належним чином.
Сторони клопотання про розгляд справи у їх відсутності або участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідач до суду не подавали.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відстуності учасників справи на підставі наявних у справі документів. 
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. 
Обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що 12 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ВЕЛЛФІН» було укладено договір позики № 628695.
24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотарілаьного округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №51940, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості у розмірі 45 459 грн. за кредитним договором № 628695 від 12.11.2018, укладеним між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 . Борг стягнуто за період з 12.11.2018 до 01.03.2020. Сума боргу включає: заборгованість за кредитом 2500 грн., заборгованість за процентами 42959 грн. За вчинення виконавчого напису 750,00 грн.
Постановою від 09.07.2021державного виконавця Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Урсаєва Р.П. відкрито виконавче провадження № 66040864 щодо виконання виконавчого напису № 51940 від 24.05.2021 р. 
Постановою від 09.07.2021державного виконавця Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Урсаєва Р.П. було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 . 
Норми права, застосовані судом, мотиви суду.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесено зміни, зокрема доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.
Згідно правової позиції, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом від 24 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Укладений між товариством та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Матеріали справи не містять доказів нотаріального посвідчення кредитного договору, згідно якого нотаріусом здійснено виконавчий напис на стягнення заборгованості.
Висновки суду.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем у встановленому законом порядку доведено, що сума заборгованості, зазначена у виконавчому написі, не є безспірною, а нотаріус вчинив виконавчий напис щодо договору, який не був нотаріально посвідчений, отже наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Судові витрати.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
23 січня 2026 року між ОСОБА_1 та адвокатом Ліпковським Олегом Вікторовичем укладено договір № 23/01 про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1 якого адвокат зобов`язується надати правову допомогу, а клієнт відповідно до п. 2.3 зобов`язується сплатити гонорар адвокату у розмірі та в строк згідно з цим Договором.
Відповідно до п. 4.1 Договору № 23/01 від 23.01.2026 р. та розрахунку суми витрат, викладеного у позовній заяві, адвокат надав клієнту правову допомогу щодо оскарження виконавчого напису № 51940 від 24.05.2021 р., а саме: вивчення матеріалів виконавчого провадження – 1 500,00 грн.; підготовка, написання та подача позовної заяви до суду – 3 000,00 грн.; супровід справи в суді – 5 500,00 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 10 000,00 грн.
На підтвердження оплати за отримані послуги адвокатом Ліпковським О.В. надано квитанцію до прибуткового касового ордера № 23/01 від 23 січня 2026 року на суму 10 000,00 грн. Повноваження адвоката підтверджуються ордером серії ВХ № 1118518 від 11.02.2026 р. та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХМ № 000377 від 09.02.2022 р.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське обєднання) зобовязується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», положення якої знайшли свій розвиток у статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним зїздом адвокатів України від 09 червня 2017 року (зі змінами, затвердженими Зїздом адвокатів України 15 лютого 2019 року), гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 
розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частин пятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. 
Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 910/7310/20. 
Таким чином надані ОСОБА_1 адвокатом Ліпковським О.В. послуги з правничої допомоги відповідають предмету договору від 23 січня 2026 року, а обсяг і вартість цих послуг є обґрунтованими та співмірними. 
Відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. 
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника позивача адвоката Ліпковського О.В. про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. 
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 1331 грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, Кам`янець-Подільський відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню – задовольнити.
Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. 24.05.2021 року за №51940 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №628695 від 12.11.2018 р. в сумі 46209,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331 грн. 20 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», ЄДРПОУ 39952398, юридична адреса: вул. Героїв Севастополя, 48, м. Київ.
Третя особа: Кам`янець-Подільський відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ЄДРПОУ 36400950, юридична адреса: вул. Татарська, 8, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області.
Третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, юридична адреса: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 11 травня 2026 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.