Справа № 487/5113/25 
Провадження № 2/487/273/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого - судді Сухаревич З. М., за участю секретаря судового засідання – Марченко Л. В., представника позивача – Рабошапки К. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення суми, 

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява АТ «Миколаївобленерго» (далі також - позивач) до ОСОБА_1 (далі також - відповідач), в якій просить стягнути з відповідача вартість необлікованої електричної енергії у сумі 80 600,57 грн та витрати по сплаті судового збору 2 422,40 грн.
28 липня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту позову. Додатково пояснила, що перший акт про порушення було складено в присутності ОСОБА_2 , яка винаймала квартиру. Просила позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, відзив не подала. 
Представник відповідача – Мокряк І. М. в судове засідання не прибув повторно, подав клопотання про відкладення судового засідання.
Вирішуючи питання про можливість судового розгляду, вислухавши думку представника позивача, яка вважала можливим розглядати справу за відсутності відповідача та представника відповідача, суд вважає, що достатні підстави для відкладення розгляду справи - відсутні. Суд виходить з того, що справа в провадженні суду перебуває з липня 2025 року і протягом розгляду справи відповідач та її представник в жодне судове засідання не з`явились, відзиву не подали, подавали клопотання про відкладення судового засідання (11.11.2025, 10.03.2026, 27.04.2026, 17.06.2026, 09.09.2026). 
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).
З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа "Скопелліті проти Італії" від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25 березня 1999 року).
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселігіс Проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).
Суд зазначає, що поведінка відповідача та її представника свідчить про зловживання процесуальними правами, що є неприпустимим відповідно до ст. 44 ЦПК України та суперечить основним засадам цивільного судочинства та практиці Європейського суду з прав людини, в тому числі щодо розгляду справи у розумні строки, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Отже, з урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача та її представника.
Дослідивши подані документи та матеріали, суд дійшов до такого висновку:
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 жовтня 2024 року, виданого на майно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Постачання електричної енергії до зазначеної квартири здійснює АТ «Миколаївобленерго». 
14 червня 2023 року в ході технічної перевірки електроустановок відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності квартирантки ОСОБА_2 було виявлено порушення п.п. 7 п. 8.4.2. ПРРЕЕ, а саме: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку».
За фактом порушення було складено акт про порушення № L 0269 від 14.06.2023, який підписаний уповноваженими представниками оператора системи в складі двох осіб.
ОСОБА_2 з актом ознайомлена, зауважень не мала, про що поставила свої підписи в цьому акті.
ОСОБА_1 отримала примірник акту 23.05.2025.
Відповідно до протоколу № 614 від 23 травня 2025 року, комісією з розгляду актів було розглянуто акт про порушення № L 0269 від 14.06.2023 у присутності ОСОБА_1 та прийнято рішення про причетність споживача до порушення ПРРЕЕ, в результаті чого вартість необлікованої енергії склала 44 207,85 грн.
Копія протоколу, розрахунок та рахунок на сплату необлікованої електричної енергії отримано ОСОБА_1 
01 листопада 2023 року в ході технічної перевірки електроустановок відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності сусідки з кв. АДРЕСА_2 – ОСОБА_4 , було виявлено порушення п.п. 7 п. 8.4.2. ПРРЕЕ, а саме: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку».
За фактом порушення було складено акт про порушення № L 1305 від 01.11.2023, який підписаний уповноваженими представниками оператора системи в складі двох осіб.
ОСОБА_4 з актом ознайомлена, зауважень не мала, про що поставила свої підписи в цьому акті.
ОСОБА_1 отримала примірник акту 23.05.2025.
Відповідно до протоколу № 615 від 23 травня 2025 року, комісією з розгляду актів було розглянуто акт про порушення № L1305 від 01.11.2023 у присутності ОСОБА_1 та прийнято рішення про причетність споживача до порушення ПРРЕЕ, в результаті чого вартість необлікованої енергії склала 36 392,72 грн.
Копія протоколу, розрахунок та рахунок на сплату необлікованої електричної енергії отримано ОСОБА_1 .
11 червня 2025 року ОСОБА_1 надіслано досудову вимогу.
На звернення ОСОБА_1 АТ «Миколаївобленерго» 09.11.2025 та 14.05.2026 надано відповідь щодо відсутності підстав для перегляду рішень комісії та розгляд спірних питань щодо актів про порушення судом. 
Допитаний в судовому свідок ОСОБА_5 , який є контролером АТ «Миколаївобленерго», пояснив, що у 2023 році він двічі брав участь у проведенні перевірки елекроустановок по АДРЕСА_1 і під час перевірки було виявлена крадіжка електроенергії шляхом врізки в дообліковий кабель. Першого разу відключили споживача лише на приладі обліку, оскільки на одному кабелі кілька квартир. При проведенні першої перевірки були присутні дівчина та хлопець, які на той час проживали у квартирі, вони надавали документи і дівчину записали в акті та вона підписала акт, нічого не пояснювала і не заперечувала. При повторній перевірці вони відмовились надавати свої документи, тому до перевірки було залучено сусідку з квартири АДРЕСА_2 – ОСОБА_4 . Після повторної перевірки квартиру АДРЕСА_3 повністю відключили від електропостачання шляхом демонтування ввідного кабелю.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.
Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до змісту статей 11, 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, положеннями Закону України від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії», ПРРЕЕ.
Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Згідно з приписами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.
За змістом ч.1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1297, статті 1299 ЦК України отримання свідоцтва про право на спадщину та проведення його державної реєстрації спадкоємцем, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, є обов`язком спадкоємця. Право власності у спадкоємця на успадковане нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації майна.
Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
Відповідно до частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції на час виявлення порушення) споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.
Частиною 1 ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Пунктом п. 4 ч. 2 ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» передбачено, що правопорушенням на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
Відповідно до пункту 1.1.1 ПРРЕЕ ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.
У відповідності до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за № 312, (далі ПРРЕЕ), відповідач та Позивач перебувають у договірних відносинах (глава 2.1. ПРРЕЕ).
Відповідно до пункту 84 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Згідно з пунктом 1.1.2. ПРРЕЕ побутовий споживач індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/ або господарську діяльність).
Відповідно до підпункту 3 п. 5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи має право проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії.
Відповідно до підпункту 12 п. 5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи має право складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача при наданні послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики.
Згідно з підпунктом 20 пункту 5.5.5 глави 5.5 розділу V ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.
Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.
Згідно з абзацами 1-3 пункту 8.2.6 ПРРЕЕ глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.
Відповідно до пункту 8.2.7 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).
У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.
Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішуються Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом.
Якщо судом прийнято рішення, яким спростовано факт безоблікового споживання електричної енергії споживачем та/або відмовлено оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення, та за умови набрання рішенням суду законної сили оператор системи скасовує відповідний акт про порушення.
Відповідно до п.п. 7 п. 8.4.2. ПРРЕЕ, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку.
Відповідно до п.п. 2 п. 8.4.8 ПРРЕЕ, кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил): якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, - з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.
Відповідно до пункту 8.4.13 глави 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ у разі виявлення у побутового споживача порушення, зазначеного у підпункті 6 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт-год), визначається за формулою 8 цієї глави. При цьому час використання самовільного підключення протягом доби (t вик.с.п.) приймається рівним 8 год.
Згідно з положеннями частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що факт порушення відповідачами Правил роздрібного ринку електричної енергії є доведеним; акт про порушення акт про порушення № L 0269 від 14.06.2023 та акт про порушення № L 1305 від 01.11.2023 складено уповноваженими особами оператора системи в порядку та формі, встановленими ПРРЕЕ; позивачем на підставі цих актів правомірно складено Протоколи від 23.05.2025 та зроблено розрахунок збитків, який відповідає положенням ПРРЕЕ та не спростований відповідачем.
Вказані обставини підтверджуються як письмовими доказами, так і поясненнями свідка та відеозаписами проведення перевірок, які досліджені в судовому засіданні.
Згідно з Правилами роздрібного ринку електричної енергії (п. 5.5.5.ПРРЕЕ) та Закону України «Про ринок електричної енергії» (ст. 58), обов`язок забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів, покладено на споживача – особу, яка є стороною договору з оператором системи розподілу (власника об`єкта).
Оскільки ОСОБА_1 прийняла спадщину, яка була відкрита 04.05.2020, до складу якої входить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , то саме вона перебуває у договірних відносинах із енергопостачальником, несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією та є відповідальною особою за збитки, завдані енергопостачальнику внаслідок безоблікового використання електричної енергії, що подається у належний їй на праві власності об`єкт побутового споживача.
Неоформлення права на спадщину, що є її обов`язком, не свідчить про відсутність права на успадковане майно.
Отже, прийнявши у спадщину зазначену вище квартиру відповідач успадкувала також права та обов`язки спадкодавця. Тому незалежно від того коли та у який спосіб вона отримала свідоцтво про право на спадщину, вона має належним чином утримувати його та нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними з належним йому майном.
Також Верховний Суд у справі № 401/710/15-ц (постанова від 15 березня 2018 року) наголосив, що обов`язок власника квартири, набутої як спадщини, оплачувати житлово-комунальні послуги виникає з моменту прийняття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину та реєстрації права власності.
Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Обґрунтованих заперечень проти позову відповідач не надала, наданий позивачем розрахунок вартості необлікованої електричної енергії, відповідачем жодним чином спростовано не було.
Натомість суд вважає аргументи представника позивача обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та достатніми доказами.
Пунктом 72 постанови Верховного Суду від 14.01.2020 року в справі № 910/17955/17 роз`яснено, що нарахування за недораховану електроенергією є платою за поставлену електричну енергію. Отже, стягнення за актом про порушення є вартістю електричної енергії, яка була фактично спожита, але не врахована засобами обліку.
Таким чином, оскільки електроенергія споживачу фактично була поставлена, споживач її спожив, але внаслідок порушення вимог ПРРЕЕ мав місце недооблік електричної енергії, відповідач не відшкодувала позивачу вартість необлікованої електричної енергії, тому позовні вимоги АТ «Миколаївобленерго» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Крім того відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 4-5, 76-83, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення суми – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» борг за необліковану електричну енергію у сумі 80 600,57 грн (Вісімдесят тисяч шістсот гривень 57 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Миколаївобленерго», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, код ЄДРПОУ 23399393.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя: З. М. Сухаревич