ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2831/26

15 липня 2026 року 
м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 
розглянувши кримінальне провадження №12026186150000063 від 22.05.2026 по обвинуваченню
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Клесів, Сарненського району Рівненської області, фактично проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, державних нагород не має, не є депутатом, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 , в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», реалізуючи свій умисел, направлений на підробку посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виготовленого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його подальшого використання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, в листопаді 2023 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , взяв фотокартку зі своїм зображенням та вклеїв її до вказаного посвідчення, попередньо від`єднавши існуючу фотокартку із зображенням його власника.
Такими діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання.
Крім того, 04 квітня 2026 року о 20 год. 57 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи на дорозі Н-25 Городище Рівне Старокостянтинів, поблизу с. Лісопіль, при перевірці працівниками УПП в Рівненській області ДПП документів, які посвідчують його особу, з метою введення працівників поліції в оману щодо своєї особи, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використав шляхом пред`явлення та надання для перевірки працівниками поліції, завідомо -посвідчення водія серії НОМЕР_1 , підроблений, офіційний документ виготовленого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі своєю вклеєною фотокарткою.
Отже, такими діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.
Вказані обставини не оскаржувались учасниками судового провадження.
Оскільки прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання, без виклику учасників судового провадження і обвинувачений проти цього не заперечував, про що подав відповідну заяву, суд проводить судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №12026186150000063 від 22.05.2026 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки не вбачає підстав призначити розгляд у судовому засіданні та викликати учасників кримінального провадження.
За наведених обставин, вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026186150000063 від 22.05.2026 та додані до нього матеріали, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, кваліфікується як кримінальний проступок.
Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання ОСОБА_2 обставини суд враховує щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.67 КК України, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 не встановлено.
Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_2 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Санкція ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.
Санкція ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.
Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про доцільність призначення покарання у вигляді штрафу у межах санкції ч.ч. 1, 4 ст.358 КК України, із застосувванням ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Вирішуючи питання про речові докази суд керується приписами ст.100 КПК України.
Речові докази – карту пам`яті з маркуваннями «MicroSD, 32Gb, TEAMGROUP», на якій знаходиться відео-файл «export-tt3s4.mp4»; оптичний диск з маркуваннями «hp, DVD+R, 16x, 4.7 Gb Data, 120 min Video», із відеофайлами «clip-0.mp4», «clip-1.mp4» та «clip-2.mp4»; посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виготовленого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після набрання вироком законної сили зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 08.06.2026 накладено арешт на речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виготовленого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи приписи ст.174 КПК України, оскільки у застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба, його належить скасувати.
Відповідно до положень статті 118 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, належать до процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні за ініціативою сторони обвинувачення було залучено експертів для проведення судових експертиз.
Згідно з наявною у матеріалах кримінального провадження довідкою про витрати на проведення експертиз, вартість проведення судової технічної експертизи документів за експертними спеціальностями 2.1 «Дослідження реквізитів документів», 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів» №СЕ-19/118-26/8170-ДД становить 5776,32 грн.
Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі на користь держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не застосовувався.
Керуючись ст.ст.100, 118, 124, 129, 369-374 КПК України, суд-
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 /п`ятдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.
Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 40 /сорок/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 /шістсот вісімдесят/ гривень.
На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 50 /п`ятдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 08.06.2026 на речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виготовленого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 – скасувати.
Речові докази – карту пам`яті з маркуваннями «MicroSD, 32Gb, TEAMGROUP», на якій знаходиться відео-файл «export-tt3s4.mp4»; оптичний диск з маркуваннями «hp, DVD+R, 16x, 4.7 Gb Data, 120 min Video», із відеофайлами «clip-0.mp4», «clip-1.mp4» та «clip-2.mp4»; посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виготовленого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після набрання вироком законної сили зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів за експертними спеціальностями 2.1 «Дослідження реквізитів документів», 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів» №СЕ-19/118-26/8170-ДД у сумі 5776 /п`ять тисяч сімсот сімдесят шість/ гривень 32 копійки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не застосовувався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання особою, яка його оскаржує, копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя	ОСОБА_1