03.09.2026 Справа № 756/13741/26
№ 3/756/3862/26
№ 756/13741/26

П О С Т А Н О В А
іменем України

03 вересня 2026 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у тому, що 03.08.2026 близько 21 год. 00 хв. останній самовільно вийшов із місця проживання та не повернувся, а ОСОБА_1 не мала можливості з ним зв`язатися. Малолітнього ОСОБА_2 було виявлено на вулиці без нагляду дорослих.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП України.
У судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, вину визнала, щиро розкаялася та просила суворо її не карати. Зазначила, що усвідомила наслідки неналежного виконання батьківських обов`язків та провела із сином профілактичну бесіду з метою недопущення у подальшому такої поведінки.
ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що 03.08.2026 до вечора перебувала на роботі. Близько 21 год. 00 хв., ще перебуваючи на роботі, вона зателефонувала своїй матері ОСОБА_3 , яка повідомила, що її малолітній син ОСОБА_2 вийшов із собакою на прогулянку та тривалий час не повертається додому.
Одразу після закінчення роботи ОСОБА_1 повернулася додому та, не зволікаючи, почала самостійно розшукувати дитину, бігала прилеглими дворами та вулицями, перевіряла місця, де міг перебувати син, розпитувала сусідів, перехожих та інших громадян, однак знайти дитину самостійно не змогла.
Не знайшовши сина та перебуваючи у стані розпачу і сильного хвилювання за його життя та здоров`я, ОСОБА_1 сама викликала працівників поліції та повідомила про зникнення дитини. Після звернення до поліції вона не припинила пошуків, а продовжила розшукувати сина разом із працівниками поліції, військовослужбовцями Національної гвардії України та небайдужими громадянами.
Унаслідок проведених пошукових заходів малолітнього ОСОБА_2 було знайдено за адресою: АДРЕСА_2 .
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 884781, рапортами, протоколом допиту свідка ОСОБА_4 , протоколом допиту ОСОБА_1 та її письмовими поясненнями, що містяться у матеріалах справи.
Однак, суд ураховує, що ОСОБА_1 , дізнавшись про відсутність малолітнього сина, не залишила цю обставину поза увагою та не виявила байдужості до його місцезнаходження і безпеки, а одразу після повернення з роботи розпочала активні самостійні пошуки дитини.

Не отримавши результату від самостійних пошуків, ОСОБА_1 з власної ініціативи звернулася по допомогу до працівників поліції та надалі особисто брала участь у пошукових заходах до моменту виявлення сина. Наведена поведінка свідчить про те, що вона усвідомлювала небезпечність ситуації, хвилювалася за життя і здоров`я дитини та вживала активних і послідовних заходів для її якнайшвидшого розшуку.
Зазначені обставини не спростовують факту неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, однак істотно знижують ступінь суспільної шкідливості вчиненого та підлягають урахуванню судом під час вирішення питання про вид адміністративного стягнення і можливість застосування положень ст. 22 КУпАП України.
Відповідно до ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушниці, судом не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушниці, суд визнає її щире каяття.
Разом із тим, згідно зі ст. 22 КУпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган або посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.
Викладені обставини у своїй сукупності, зокрема визнання ОСОБА_1 вини, щире каяття, активні самостійні пошуки дитини одразу після повернення з роботи, її особисте звернення до поліції, подальша участь у пошукових заходах, проведення профілактичної бесіди із сином, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд визнає такими, що свідчать про малозначність вчиненого адміністративного правопорушення та дають підстави вважати, що ОСОБА_1 у подальшому таких порушень вимог закону не допускатиме.
За таких обставин суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитися оголошенням їй усного зауваження.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Ураховуючи, що усне зауваження не належить до видів адміністративних стягнень з огляду на положення ст. 24, ч. 2 ст. 284 КУпАП України, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.
Керуючись статтями 22, 184, 251, 252, 283-285 КУпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Звільнити  ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст. 22 цього Кодексу у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП України.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя          В.В. Дев`ятко