ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА

Справа № 646/3452/26 
№ провадження 2/646/3118/2026 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2026 року      місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі
головуючої судді Іщенко О. В.,
секретар судового засідання Петренко А. О.,
учасники справи:
представник позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» Мєшнік К. І.,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку заочного розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова відповідно до приписів частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі
До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк» в особі представника Мєшніка К. І. з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11 жовтня 2019 року у розмірі 15 816,56 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 11 жовтня 2019 року.
Положеннями анкети-заяви визначено, що вона разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши вказану анкету заявку відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами кредиту та отримав примірник у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.
Окрім того, в анкеті позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 9 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 .
Акціонерне товариство «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі).
Станом на 28 вересня 2021 року у відповідача прострочення зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.
Банк 28 вересня 2021 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, однак, відповідач не контакт не виходив та не вчинив жодної дії, спрямованої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим кредит 27 жовтня 2021 року став у формі «на вимогу».
На підставі викладеного вище, станом на 29 грудня 2025 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Універсал Банк» становить 15 816,56 гривень та складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом у сумі 15 816,56 гривень, яку позивач, керуючись статтями 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050 та 1054 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь.
Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у розмірі 3 328,00 гривень.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином; у позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі та зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення по справі.
Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв/клопотань від нього до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надходив.
За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При цьому відповідно до частини четвертої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Частиною першою статті 280 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку із неодноразовою неявкою відповідача у судові засідання та не повідомлення ним про причини такої неявки, не подання відзиву на позовну заяву та ураховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення по справі, постановив розглядати справу у порядку заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами.
Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, підписавши власноручно анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, чим підтвердив, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, складають договір про надання банківських послуг.
Підписуючи анкету-заяву власноручним підписом ОСОБА_1 підтвердив отримання примірника договору в мобільному додатку monobank, ознайомлення та згоду з умовами договору, укладення ним договору, зобов`язався виконувати умови договору.
Окрім того, у заяві відповідач просив відкрити на його ім`я в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку відповідно до умов договору.
На підтвердження умов кредитного договору, погоджених з відповідачем, до позовної заяви додано умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank у редакції, затвердженій Протоколом Правління № 46 від 24 листопада 2021 року, яка набула чинності 27 листопада 2021 року.
Відповідно до інформації, наявної у паспорті споживчого кредиту Чорної картки monobank, основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є: тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту - від 0 до 500 000 гривень (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку); строк кредитування - 25 років з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту - на споживчі потреби.
У якості інформації щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача зазначено таке: процента ставка, відсотків річних - пільгова процентна ставка: 0,00001 %, базова процентна ставка: 3,1 % в місяць (37,2 % річних); тип процентної ставки - фіксована; реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 44,26 %, якщо в пільговому періоду, то 0 %.
З довідки про наявність рахунку від 29 грудня 2025 року, складеної позивачем, встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 у Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрито рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), тип рахунку - ОСОБА_2 , валюта рахунку - UAH, статус картки - активна до 12/30.
Як убачається з довідки про розмір встановленого ліміту від 29 грудня 2025 року, ОСОБА_1 за карткою № НОМЕР_3 2019-10-11 14:19:26 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 3 500,00 гривень, який 2019-12-16 12:45:27 було збільшено до 9 000,00 гривень.
На підтвердження виконання умов вищезазначеного кредитного договору стосовно видачі/перерахування відповідних кредитних коштів на рахунок відповідача Акціонерним товариством «Універсал Банк» до суду надано інформацію про рух коштів по картці № НОМЕР_3 (рахунок № НОМЕР_4 ) за період з 11.10.2019 до 29.12.2025, скріплену печаткою позичальника - Акціонерного товариства «Універсал Банк».
Згідно із розрахунком заборгованості за договором № б/н від 11 жовтня 2019 року, укладеним між Універсал Банк та клієнтом - ОСОБА_1 - станом на 29 грудня 2025 року заборгованість відповідача становить 15 816,56 гривень та складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом у сумі 15 816,56 гривень.
Отже, як убачається з наведених вище обставин справи, спірні правовідносини виникли між кредитодавцем - Акціонерним товариством «Універсал Банк» та фізичною особою ОСОБА_1 - споживачем фінансових послуг.

Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
За приписами частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються учасниками цивільної справи.
Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною другою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із змістом статей 626 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із приписами частин першої та третьої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Згідно із приписами частин першої, четвертої, п`ятої та сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору.
У разі укладення договору про споживчий кредит на умовах кредитування рахунку в ньому має бути передбачено, що кредитодавець має право вимагати повністю повернути суму кредиту в будь-який час із визначенням строку попередження споживача про таку вимогу.
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно із приписами статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до частин першої - третьої статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Позивач, пред`являючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11 жовтня 2019 року у сумі 15 816,56 гривень, обгрунтував право вимоги тим, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 11 жовтня 2019 року.
Судом встановлено, що відповідачем 11 жовтня 2019 року власноручно підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, яка разом з умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг.
ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг та надав у розпорядження банку копії свого ідентифікаційного документа - паспорта.
Підписуючи анкету-заяву власноручним підписом ОСОБА_1 просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал банк» у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку.
На підтвердження факту належного виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо надання грошових коштів відповідачу у виді встановлення кредитного ліміту позивач долучив до позовної заяви довідку про розмір встановленого ліміту від 29 грудня 2025 року, зі змісту якої встановлено, що за карткою № НОМЕР_3 , відкритою в банківській установі на ім`я відповідача, 2019-10-11 14:19:26 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 3 500,00 гривень, який 2019-12-16 12:45:27 було збільшено до 9 000,00 гривень.
Як встановлено з виписки по банківській картці № НОМЕР_3 (рахунок № НОМЕР_4 ), 11 жовтня 2019 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 3 500,00 гривень.
Наданими кредитними коштами відповідач активно користувався, зокрема, здійснював розрахунки у торговельно-розважальних мережах, систематично поповнював картковий рахунок, а також здійснював перекази грошових коштів.
Згідно із абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 22.04.2024 року у справі № 559/1622/19 зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Ураховуючи наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів у вигляді встановлення кредитного ліміту, а також з огляду на те, що відповідач регулярно здійснював внесення грошових коштів у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, так як і численні інші фінансові операції з кредитними коштами, суд дійшов висновку, що відповідач фактично отримав кредитні кошти та активно користувався ними на умовах та правилах, що є складовими договору про надання банківських послуг, а отже, погоджувався саме з такими умовами та тарифами надання банківською установою кредитних коштів.
Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11 жовтня 2019 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом - ОСОБА_1 - станом на 29 грудня 2025 року, убачається, що відповідач неодноразово вносив грошові кошти в рахунок погашення заборгованості, останній платіж ним було здійснено 18 грудня 2021 року у сумі 1,91 гривень при залишку простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у сумі 15 816,56 гривень.
Як убачається з розрахунку заборгованості, у період з 16 жовтня 2019 року по 01 вересня 2020 року за користування кредитними коштами позивачем нараховувались відсотки за процентною ставкою 38,4 %, у період з 01 вересня 2020 року по 29 грудня 2025 року - 37,2 %.
Отже, з огляду на те, що Камеристий І В здійснював систематичне внесення платежів на виконання умов договору, суд уважає доведеним факт прийняття ним договірних умов, включно з визначеним розміром процентної ставки за користування кредитними коштами. Регулярність здійснення платежів без будь-яких застережень або заперечень з боку відповідача свідчить про його добровільну згоду саме з такими умовами кредитного договору, укладеного між ним та позивачем.
Відповідно до частин першої та другої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 569/15311/21 зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.
Отже, ураховуючи наведене вище, оцінивши надані позивачем докази та встановлені відповідно ним обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд доходить висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, тому, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи те, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено в повному обсязі, суд уважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 3 328,00 гривень.

Керуючись статтями 2, 76, 89, 141, 259, 281, 282, 289, 352, 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11 жовтня 2019 року у розмірі 15 816 (п`ятнадцять тисяч вісімсот шістнадцять) гривень 56 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено 30 липня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», ЄДРПОУ: 21133352, місцезнаходження: вулиця Оленівська, будинок 23, місто Київ, 04080; номер телефона: +380443915391, email: contact@universalbank.com.ua;
Представник позивача: Мєшнік Костянтин Ігорович, РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: вулиця Січеславська Набережна, будинок 47/12, місто Дніпро Дніпропетровської області, 49044; номер телефона: НОМЕР_6 , email: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; номер телефона: НОМЕР_8 .

Суддя О. В. Іщенко